Справа № 855/22/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/22/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пилипенко О.Є.,

суддів: Костюк Л.О. та Степанюка А.Г.,

при секретарі: Грабовській Т.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідач: Рахнянського Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання незаконною та скасування постанови і зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 02 лютого 2019 року № 196 «Про відмову ОСОБА_1 у реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року» і зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржувана постанова винесена Центральною виборчою комісією з порушенням чинного законодавства та є такою, що обмежує та порушує права позивача бути обраним на пост Президента України, які гарантуються Конституцією та законами України.

Позивач стверджує, що помилки та неточності, які були допущені, на думку Центральної виборчої комісії, в поданих документах не являються суттєвими та підлягають виправленню в порядку ч.1 ст. 52 Закону України «Про вибори Президента України» та не можуть бути підставою для відмови у реєстрації на пост Президента України. ОСОБА_1 до документів, поданих для реєстрації кандидатом на пост Президента України було подано платіжні доручення з призначенням платежу, відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України «Про вибори Президента України», заяву та проект Договору застави.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року було відкрито провадження за даним адміністративним позовом, встановлено відповідачу строк на подачу відзиву, витребувано докази та встановлено строк для їх подання і призначено справу до судового розгляду на 07 люте 2019 року о 14:00 год.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити в його задоволенні, зазначаючи, що постанова № 196 від 02 лютого 2019 року була прийнята Центральною виборчою комісією на підставі, у спосіб та в межах наданих їй повноважень.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги з підстав, наведених у позові, підтримав повністю, зазначив, що термін "безготівковий порядок", зазначений у ч.1 ст. 49 Закону України "Про вибори Президента України" не відповідає встановленому законодавством визначенню та тлумаченню поняття, що стосується перерахування певної суми коштів з рахуків платників на рахунки отримувачів коштів. Крім того, просив залучити до справи віповідь на відзив на позовну заяву, експертні висновки, викликати в судове засідання експерта з питань права.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Проти задовлення заявлених клопотань представник відповідача заперечив.

Колегія суддів, заслухавши думку сторін по справі, вивчивши надані матеріали, експертні висновки, ухвалила клопотання ОСОБА_1 - задовольнити частково, долучити до матеріалів справи висновки експертів в галузі права Вовченко К.С. від 06.02.2019 року, Дмитренко Е.С. від 06.02.2019 року, у задоволенні клопотання про виклик експерта у судове засідання - відмовити.

В судовому засіданні, позивачем також було надано додаткові докази по справі, а саме - заяви ОСОБА_1 до голови Правління АТ КБ "Приватбанк", голови Правління АТ "Ощадбанк", голови Правління АБ "Укргазбанк" про надання заявнику грошової допомоги у вигляді кредиту в розмірі 2500 000,00 грн. з метою внесення грошових коштів у безготівковому порядку на рахунок Центральної виборчої комісії.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення даного спору, у їх сукупності, колегія суддів вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Колегія суддів встановила, що 29 січня 2019 року ОСОБА_1 було подано до Центральної виборчої комісії заяву про самовисунення кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.

Разом із заявою, позивачем було подано наступні документи, передбачені ч.1 ст. 51 Закону України «Про вибори Президента України»:

- анкета кандидата на пост Президента України - на 1 арк.;

- автобіографія кандидата на пост Президента України - на 1 арк. та електронному носії;

- передвиборна програма кандидата на пост Президента України - на 2 арк. та електронному носії;

- документ про внесення грошової застави (заява «По внесення грошової застави у безготівковому порядку», проект договору про грошову заставу, квитанції) - на 6 арк.;

- декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - на 5 арк. та електронному носії;

- фотографії кандидата на пост Президента України розміром 4х6 сантиметрів (4 фото) та 9х13 сантиметрів (2 фото) - на 3 арк. та електронному носії;

- ксерокопії 1 та 2 сторінок паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки та всіх сторінко, де зазначено відомості про місце проживання кандидата на пост Президента України відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - на 10 арк.;

- ксерокопії лицьового та зворотнього боків паспорта громадянина України у вигляді картки - відсутні;

- довідка про реєстрацію місця проживання - на 1 арк.

02 лютого 2019 року Центральною виборчою комісією було винесено постанову № 196 «Про відмову ОСОБА_1 у реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року».

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із вказаними позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 273 КАС України, з'ясовує, чи порушуються оскаржуваною постановою Центральної виборчої комісії безпосередньо виборчі права або інтереси позивача, та згідно зі ст. 19 Конституції України, перевіряє, чи прийнято оскаржувану постанову на підставі, у межах повноважень відповідача та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Законами України «Про вибори Президента України» від 05.03.1999 р. № 474-XIV (далі - Закон № 474-XIV), «Про Центральну виборчу комісію» від 30.06.2004 р. № 1932-IV (далі - Закон № 1932-IV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 92, частиною шостою статті 103 Конституції України порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом. Спеціальним законом, який регламентує відповідне питання, є Закон України «Про вибори Президента України».

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» передбачено, що Комісія є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України та законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів у порядку та в межах, установлених законами України.

Розділом VIІ Закон № 474-XIV врегульовано порядок висування і реєстрації кандидатів на пост Президента України.

Комісія реєструє кандидата на пост Президента України за умови дотримання порядку самовисування визначеного статтею 48 Закону та отримання визначених частиною першою статті 51 Закону документів.

Частиною третьою статті 48 Закону та пунктом 4 частини першої статті 51 Закону встановлено, що для реєстрації кандидатом на пост Президента України подається документ про внесення грошової застави відповідно до статті 49 Закону.

Грошова застава вноситься партією, яка висунула кандидата на пост Президента України, або кандидатом на пост Президента України у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії (після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації) у розмірі два мільйони п'ятсот тисяч гривень (частина перша статті 49 Закону).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до заяви про самовисування було додано дублікат квитанції № 0.0..1 від 24 січня 2019 року про переказ у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії коштів у сумі 25 грн. та платіжне доручення № Р24А549591066А98335 від 24 січня 2019 року на суму 4 гривні.

Крім того, відповідно до заяви позивача, останнім, для виконання статті 49 Закону було додано заяву та проект договору застави, «оскільки по іншому виконати вказану норму Закону відповідно до чинного законодавства неможливо», проте колегія суддів вважає такі дії позивача такими, що не ґрунтується на Законі, адже законодавством не передбачено іншої можливості внесення грошової застави кандидатом на пост Президента України ніж та, яка встановлена в самому Законі, а саме - статтею 49 Закону, тому вказана норма є обов'язковою щодо всіх кандидатів на пост Президента України.

Вибори Президента України є рівними: громадяни України беруть участь у виборах на рівних засадах. Усі кандидати на пост Президента України мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі.

Рівність прав і умов участі у виборчому процесі забезпечується, зокрема, забороною привілеїв чи обмежень кандидатів на пост Президента України за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (частини перша, третя, пункт 1 частини четвертої статті 3 Закону).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 52 Закону № 474-XIV, Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата на пост Президента України у разі відсутності документів, зазначених у статтях 48 або 51 Закону.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не було виконано вимогу Закону № 474-XIV щодо надання документів про внесення грошової застави, відповідно до ст.49 вищевказаного Закону, а тому постанова Центральної виборчої комісії № 196 від 02.02.2019 року є обґрунтованою та такою, що прийнята відповідачем на підставі та в межах норм чинного законодавства.

Варто також зазначити, що невідповідність, на переконання позивача, ст. 49, 51 Закону України "Про вибори Президента України" нормам чинного законодавства та відсутність нормативно - правового документа, яким би було передбачено таке поняття та вид розрахунку як "безготівковий порядок", не може братися судом до уваги, так як жодним чином не встановлює протиправних дій Центральної виборчої комісії при винесенні оскаржуваної постанови, яка, як суб'єкт владних повноважень, діє на підставі та в межах норм чинного законодавства.

ОСОБА_1, в судовому засіданні також наголосив, що діями Центральної виборчої комісії не порушено права позивача, адже останній не просив та не просить звільнити позивача від сплати грошової застави, позаяк позивач, у зв'язку із невідповідністю норм чинного законодаства не має змоги виконати вимоги ст. 49 та 51 Закону України "Про вибори Президента України" у звязку із відсутністю поняття "безготівкового порядку".

Доводи ОСОБА_1 про те, що помилки та неточності, які були допущені, на думку Центральної виборчої комісії, позивачем в поданих документах не являються суттєвими та підлягають виправленню, відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про вибори Президента України» та не можуть бути підставою для відмови у реєстрації на пост Президента України, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як підставою для винесення спірною постанови було невиконання заявником вимог ч.3 ст. 48 та п.4 ч.1 ст. 51 Закону України «Про вибори президента України», а саме - відсутність документа про внесення грошової застави.

Центральною виборчою комісією, крім іншого, в оскаржуваній постанові звернуто увагу ОСОБА_1 на наявні неточності, в поданих документах, а саме:

- в анкеті кандидата на пост Президента України ОСОБА_1, форму якої затверджено постановою Комісії від 27 грудня 2018 року №270, міститься неповна інформація щодо місця проживання на території України протягом десяти останніх перед днем виборів років;

- зазначені в анкеті посада (заняття), місце роботи не відповідають відомостям, указаним в автобіографії кандидата па пост Президента України ОСОБА_1

- копія декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік на паперовому носії, не засвідчена підписом ОСОБА_1

Позивачем, наявність вказаних неточностей не заперечується, проте зазначається, що вони не є суттєвими та підлягають виправленню, відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про вибори Президента України» та не можуть бути підставою для відмови у реєстрації на пост Президента України.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів наголошує, що неточності та помилки, що були виявлені Центральною виборчою комісією при розгляду поданих ОСОБА_1 документів, не були підставою для прийняття спірної постанови та не є підставою для відмови останньому в реєстрації кандидатом на пост Президента України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови Центральної виборчої комісії є необґрунтованими і безпідставними, відповідачем виконано вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України та доведено перед судом, що оскаржувана постанова прийнята ним на підставі, у спосіб та в межах наданих його повноважень, а тому підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законами України «Про Центральну виборчу комісію», «Про вибори Президента України», ст.ст. 2, 4, 5, 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 273, 278 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання незаконною та скасування постанови і зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк в порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді: Л.О.Костюк

А.Г.Степанюк

Головуючий суддя Пилипенко Олена Євгеніївна

Судді: Костюк Любов Олександрівна

Степанюк Анатолій Германович