Справа № 400/2924/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 р. № 400/2924/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Юженергобуд", Промзона. а/с 62, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001

до відповідача:Миколаївської митниці ДФС, вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017

про:визнання протиправною та скасування картки відмови від 29.03.2018р № UА504070/2018/00011, визнання протиправними та скасування рішень від 24.04.2018 р №UА504070/2018/200170, від 02.02.2018р № UА504070/2018/200170, від 27.03.2018р № UА504070/2018/200600,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юженергобуд" (далі - позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі - відповідач) з вимогами: - визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018р № UА504070/2018/00011;

- визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 р №UА504070/2018/200170;

- визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018р;

- визнати протиправною відмову у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UА504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та №UА504070/2018/200600 від 27.03.2018р.;

- зобов'язати Миколаївську митницю ДФС застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та ЕД 504070/2018/200607 від 27.03.2018р.

Ухвалою суду від 06.12.2018р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішення відповідача не відповідають нормам митного законодавства України. Оскільки між Україною та державами Європейського Союзу діє режим вільної торгівлі, позивач не повинен сплачувати суму ввізного мита. Згідно ст.318 Митного кодексу України (далі - МК України) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного ппризначення, які переміщуються через митний кордон України. Позивачем на вимогу відповідача надавались всі необхідні документи, що підтверджували країну походження товарів, що ввозилися відповідно до ст.43 МК України. Сертифікати позивача на товар, що ним ввозився на територію України, відповідали Правилам визначення країни походження товарів, затверджених Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності незалежних держав від 20.11.2009р. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для виникнення обгрунтованих сумнівів відносно ідентифікації придбаного позивачем товару стосовно заявленого для цілей митного оформлення.

Відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає у відзиві на позовну заяву, що позивачем надавались сертифікати на товар, що ввозився на територію України, які не відповідали вимогам втсановленим Угодою про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами від 27.06.2014р. та вимогам Протоколу І щодо визначення концепції "походженя товарів" і медодів адміністартивного співробітництва (далі - Протокол І). По-друге, у відповідача виникали протиріччя щодо країни експорту товару, а також сумніви щодо оформлення сертифікатц з перевезння товару.

З врахуванням положень частин 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Суд дослідив матеріали і обставини справи, встановив наступне.

Товариство з обмеежою відповідальністю "Юженергобуд" є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до Статуту ПрАТ "ЮЕБ". В процесі своєї діяльності 26.05.2017р. позивач уклав контракт з SIA „SouthEnergoProject" (Латвійська Республіка) за № 428-01, предметом якого виступила купівля-продаж вантажу - складові частини Пристрою плавного частотного пуску, який було оформлено в режимі імпорту (випуск для вільного обігу) згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018р.

На виконання вказаного контракту 26.01.2018р. між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір доручення № ТБ-75 на надання брокерських послуг та декларування товарів (а.с.48-50). На підставі отриманого доручення ФОП ОСОБА_1 здійснювала деларування та митне оформлення вантажу за контрактом від 26.05.2017р. № 428-01.

02.02.2018 року ФОП ОСОБА_1 заявлено до митного оформлення шляхом митного декларування вантаж (митна декларація вантаж, а саме: пристрій плавного частотного пуску СПЧП виробник Чеська Республіка, Прага, Постачальник Латвійська Республіка).

27.03.2018 року ФОП ОСОБА_1 заявлено до митного оформлення шляхом митного декларування вантаж (митна декларація вантаж, а саме: напівпровідникова система збудження лінхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання достійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних режимах роботи генератора - двигуна, виробник Чеська Республіка, Прага, Постачальник Латвійська Республіка).

В електронній декларації зазначено як виробника так і постачальника вантажу, а також держувача, яким є ПрАТ „Юженергобуд".

Відповідно до інвойсу № 1/2018 від 26.01.2018 р вантаж Пристрою плавного частотного пуску , який складається за багатьох складових , згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 р прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ -Юженергобуд"

Відповідно до інвойсу № 2/2018 від 19.03.2018 р напівпровідникова система збудження синхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного егулювання постійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних тежнмах роботи генератора - двигуна , згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 р ірямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд".

Товари, що походять з ЄС, чи товари, які походять з України, після ввезення до України чи ЄС відповідно підпадають під дію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованою ЗУ „Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони" від 16.09.2004 р. за умови подання одного таких документів, сертифікату з перевезення EUR.1.

30.01.2018 року та 21.03.2018 року, після здійснення імпорту товару, ПрАТ "Юженергобуд" було отримано сертифікат форми EUR.1. за № ТУ- 0352542 та № ТУ 0352569, які надають преференційований режим, право на часткове анулювання мита та повернення коштів надлишково сплаченого імпортного мита у сумі 2 484 393,43 грн.

Задля отримання надмірно сплачених коштів ПрАТ „Юженергобуд" звернулося до відповідача із заявою про застосування (відновлення) режиму вільної торгівлі та повернення надміру сплаченого мита від 12.02.2018 року за вих 82-2018.

Відповідачем на адресу позивача направлено лист 1237/10/14-70-19-47 від 13.03.2018р., яким запропоновано з метою приведення до відповідності даних щодо країни походження у графі МД, та даних щодо документів, які підтверджують походження товару у графі 44 МД, звернутися до митного поста „Первомайськ" з окремою заявою.

Але в даному листі відповідачем визнано, що наданий позивачем сертифікат EUR.1 № ТУ 352542 від 02.02.2018р. визнаний таким, що відповідає вимогам ч.3 ст. 43 МКУ для підтвердження походження товарів та країною походження товарів за МД від 02.02.2018 року № 504070/2018/200170 визнається Європейський Союз на підставі зазначеного сертифікату форми EUR.1.

Але ввізне мито у сумі 837 178,34 грн нарахованого за МД від 02.02.2018 року та у сумі 47 215,09 за МТ від 27.03.2018р. й сплачено до державного бюджету позивачем.

29.03.2018 року відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, тному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного визначення № UA504070/2018/00011.

02.04.2018р. за вих.№ 179-2018 позивачем повтроно направлено заяву на адресу відповідача з усіма необхідними документами, в т.ч. й оригіналами сертифікатів, які надають право на застосування (відновлення) режиму вільної торгівлі та повернення надміру сплаченого мита, але за вих.№ 2024/10/14-70-19-47 від 24.04.2018. на адресу позивача від відповідача надійшов лист, яким у застосувнні режиму вільної торгівлі до митної декларації від 02.02.2018р. № UA504070/2018/200170 на підставі сертифікату № ТУ 0352542 відмовлено.

Позивач знову звернувся до відповідача з листом від 22.05.2018р. за вих.№ 263-2018 з проханням застосувати режим вільної торгівлі та повернути оригінал сертифікату № ТУ 0352542, та отримав відповідь про те, що заява розглянута та сертифікат повернуто ще 24.04.2018 р.

За вих. № 478-2018 від 25.09.2018р. позивач направив лист до відповідача, яким зазначено обставини як по митній декларації від 02.02.2018 року так і по митній декларації від 27.03.2018 року, а також те, що позивачем було усунуто зауваження про невідповідність оформлення комірки № 8 "опис товару" відповідно ч.2 ст. 17 протоколу 1 до угоди про вільну торгівлю.

На адресу позивача надійшов лист від відповідача за вих. № 4916/10/14-70-19-47 від 24.10.2018р., яким позивчу відмовлено у митному оформленні товарів за застосуванням режиму вільної огівлі на підставі сертифікатів EUR.1 № ТУ 0352542 від 02.02.2018р. та ТУ 0352569 від 21.03.2018р., з поверненням оригіналів сертифікатів .

Причиною відмови став недостатньо повний на думку відповідача , опис придбаного товару, який би дозволив провести однозначну його ідентифікацію товару стосовно заявленого для цілей митного оформлення.

Позивач вважає, що оскільки між Україною та державами ЄС діє режим вільної торгівлі, то він не повинен сплачувати суму ввізного мита.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ч.1,3 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 36 Митного кодексу України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Під країною походження товару можуть розумітися групи країн, митні союзи країн, регіон частина країн, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

Відповідно до ч.9 ст. 36 Митного кодексу України особливості визначення країни походження товару, що ввозиться з території спеціальних (вільних) економічних зон, розташованих на території України, встановлюються законом.

За приписами ч.4,5 ст. 280 МКУ ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі оновлення будь - якого спеціального митного режиму згідно з міжнародними договорами , згода на обов'язковість яких надана ВРУ, застосовуються преференційні ставки ввізного мита , встановлені Митним тарифом України .

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової Організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Порядок застосування тарифних пільг (тарифні преференції) визначений ст.281 МК України.

Частиною 1 ст .281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства країни та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні д:говори.

18.11.2011 країнами - учасницями Співдружності незалежних Держав було підписано Договір про зону вільної торгівлі, ратифікований Законом України „Про ратифікацію Договору то зону вільної торгівлі".

Відповідно до ч.1 ст. 2 Договору про зону вільної торгівлі, сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої сторони, за винятком випадків, передбачених у додатку 1, що є невід'ємною частиною цього Договору .

Згідно із ч.7 ст. 36 МК України, повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційованого походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України.

Порядок та умови застосування преференційованого режиму в рамках міжнародних угод про вільну торгівлю визначено положеннями Правил визначення країни походження товарів, затверджених Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності незалежних держав від 20.11.2009 року.

У відповідності до положень Правил визначення країни походження товарів у здружності незалежних держав визначення країни походження товарів, „Країною походження товарів" є країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній обробці/переробці.

Відповідно до п.6.1. зазначених Правил визначення країни походження товарів, для ствердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей слання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифікату форми СТ-1. Відповідно до ч.1 ст. 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Митноко кодексу України, сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органомм даної країни або країни вивезення.

Надання будь-яких інших документів для підтвердження країни походження товару, крім тих, що передбачені пунктом 6.1 Правила визначення країни походження товарів у Співдружності незалежних Держав та статті 43 Митного кодексу України, в тому числі й документів, які підтверджують виконання критерію достатньої обробки/переробки, чинним законодавством не передбачено.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що придбаний позивачем на підставі контракту від 26.05.2017р. № 428-01 з SIA „SouthEnergoProject" (Латвійська Республіка) походив саме з Чеської Республіки, що підтверджується сертифікатами про походження товару форми EUR.1 № ТУ 0352542 та № ТУ0352569.

Вказані сертифікати містить всі необхідні реквізити, передбачені Правилами визначення країни походження товарів. Графа 8 сертифікату походження товару форми СТ-1 була заповнена дно технічної характеристики товару, яка є додатком до контракту. Назва товару у вантажно-митній декларації була викладена з урахуванням розширеної інформації про товар, зазначеної в технічній характеристиці.

Відповідачем, у свою чергу, вмотивованих та документальних доказів на підтвердження сумнівів в тому, що придбаний позивачем товар був поставлений йому не з Чеської Республіки, з з іншої країни, до суду не надано.

Крім того, пунктом 6.7 Правил визначення країни походження товарів визначено, що у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до вповноваженого ргану, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

Таким чином, Миколаївська митниця ДФС була наділена правом на звернення до компетентних органів Чеської Республіки з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості (у разі наявності сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми EUR.1 № ТУ 0352542 від 2.02.2018р. та № ТУ0352569 від 21.03.2018р. або відомостей, які в ньому містяться), однак, вона ним не скористалася.

Отже, з цього слід зробити висновок про те, що у відповідача були відсутні підстави для виникнення ґрунтованих сумнівів відносно ідентифікації придбаного позивачем товару заявленого для цілей митного оформлення.

Відтак, позивач діяв правомірно при митному оформленні товару, а рішення відповідача не містять обгрунтованих підстав для їх прийняття.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не зазначено конкретних підстав для відмови позивачу в митному оформленні товару та невідповідності сертифікатів нормам Митного кодексу України та вимогам міжнародних договорів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги належить задовольнити.

Судові витрати належить повернути позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" (Промзона. а/с 62, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001, ) до Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018р № UА504070/2018/00011.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 р №UА504070/2018/200170.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018р.

5. Визнати протиправною відмову у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UА504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та №UА504070/2018/200600 від 27.03.2018р.

6. Зобов'язати Миколаївську митницю ДФС застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та ЕД 504070/2018/200607 від 27.03.2018р.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" (Промзона. а/с 62, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001, ) судовий збір в розмірі 7048,00 грн. (сім тисяч сорок вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов