Справа № 154/3450/18
Суддя: Вітер І. Р.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Корніюк Т.О.,

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Головного управління Держгеокадастру у Волинській області - Міська Т.В. та Щербика С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 157-ДК/0120/ПО/08/01-18 від 20 липня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з адміністративним позовом до заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Білана Степана Володимировичапро визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 157-ДК/0120/ПО/08/01-18 від 20 липня 2018 року.

Згідно оскаржуваної постанови встановлено, що дочірнє підприємство «Агрофірма «Луга Нова»» ПП «Універсам» (далі - ДП «АФ «Луга Нова»»), директором якої є позивач ОСОБА_1, використовує земельну ділянку площею 34,6008 га з кадастровим номером НОМЕР_2, самовільно, без виготовлення правовстановлюючих документів. У зв'язку з цим позивача, як посадову особу підприємства, було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.531 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що відповідачем у справі грубо порушено процедуру притягнення його до відповідальності, оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення, складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови відбулись без його відома та участі, про вказані дії та рішення відповідач його не повідомляв, що позбавило його права надавати будь-які заперечення у справі.

Крім того зазначив, що у відповідача немає жодного доказу, який би підтверджував самовільне зайняття вказаної земельної ділянки ДП «АФ «Луга Нова»», а оскаржувана постанова винесена без своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та доказів.

Разом з тим у позовній заяві ОСОБА_1 звернув також увагу на те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відбувалось стосовно земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_3, а оскаржувана постанова винесена щодо земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2.

Просив визнати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та скасувати.

Разом із позовною заявою клопотав про поновлення строку подання позовної заяви, обґрунтувавши своє клопотання тим, що про факт притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався лише 18 грудня 2018 року, отримавши оскаржувану постанову в Управлінні з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області. Раніше про це йому відомо не було.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її судовий розгляд за правилами ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до ст. 268 КАС України у відкритому судовому засіданні. Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання позивача щодо поновлення строків оскарження рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, також з ініціативи суду витребувано у відповідача матеріали справи відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до відповідальності за постановою про накладення адміністративного стягнення № 157-ДК/0120/ПО/08/01-18.

Згідно відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 10 січня 2019 року, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області позовні вимоги ОСОБА_1 заперечило. За змістом відзиву державним інспектором у сфері державного контролю за використанням земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Щербиком В.М. у квітні 2018 року було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки, за результатами якої складено акти обстеження земельної ділянки та перевірки дотримання вимог земельного законодавства, якими встановлено, що земельна ділянка площею 34,6008 га з кадастровим номером НОМЕР_2 розташована за межами населених пунктів Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області перебуває у державній власності, обробляється та засіяна сільськогосподарськими культурами (озимий ріпак), що є порушенням вимог п. «б» ст.211 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Згідно інформації наданої виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради (лист № 1/53 від 08 травня 2018 року), дана земельна ділянка самовільно зайнята ДП «АФ «Луга Нова»» та обробляється без будь-яких правовстановлюючих документів. В той же час процедура притягнення директора ДП «АФ «Луга Нова»» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.531 КУпАП відбувалась у чіткій відповідності до законодавства. Зокрема, він був присутнім під час складення щодо нього протоколу, однак в присутності свідків відмовився від надання пояснень, ознайомлення та підписання протоколу. Також йому скеровувалось повідомлення про розгляд справи, однак у вказаний час та дату позивач не з'явився, а тому відповідачем без участі позивача у справі без порушень визначених строків було винесено постанову про притягнення його до відповідальності.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 січня 2019 року у справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

30 січня 2019 року в адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, за якої він фактично підтримав свої позовні вимоги.

31 січня 2019 року від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (як третьої особи) надійшло також пояснення щодо позову в яких зазначено, що згідно відповідного Положення, Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а тому учасником справи має бути саме Головне управління Держгеокадастру у Волинській області. Також наданими поясненнями встановлено, що відповідача у справі, а саме головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України у Волинській області Білана Степана Володимировича було звільнено з роботи ще до подання даного позову на підставі наказу № 309-к від 29 листопада 2018 року.

01 лютого 2019 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1, якою він просив замінити первісного відповідача: заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Білана Степана Володимировича на належного: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, подальший розгляд справи проводити за його відсутності.

Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року заяву позивача ОСОБА_1 задоволено, постановлено замінити у справі первісного відповідача належним відповідачем, розгляд справи провести спочатку.

В тих судових засіданнях, в яких він був присутнім, позивач ОСОБА_1 підтримав свої вимоги з підстав, заявлених ним у позовній заяві. Додатково зазначив, що його підприємство ДП «АФ «Луга Нова»» ніколи та жодним чином не користувалось земельними ділянками із кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_2. Відтак твердження відповідача в оскаржуваній постанові про самовільне зайняття земельної ділянки його підприємством є помилковим, базується виключно на припущеннях та не підтверджене жодним належним доказом.

Представниками відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги були заперечені з підстав, викладених у відзиві, просили відмовити у задоволенні позову. Разом з тим представник відповідача Щербик С.М. пояснив, що особисто брав участь у здійсненні провадження в цій справі про адміністративне правопорушення, проводив перевірку та 10 травня 2018 року встановив факт самовільного зайняття ДП «АФ «Луга Нова»» земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 шляхом проведення її обстеження та перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а потім складення 06 липня 2018 року протоколу про вчинення адміністративного правопорушення стосовно директора зазначеного підприємства ОСОБА_1 Обстеженням вказаної земельної ділянки було встановлено, що вона засіяна озимим ріпаком. До висновку, що вказана земельна ділянка використовується саме ДП АФ «Луга Нова»» він прийшов у зв'язку з тим, що суміжні ділянки, які орендувалися вказаним підприємством, аналогічно були засіяні аналогічною сільськогосподарською культурою. Факт використання цієї земельної ділянки також було підтверджено довідкою Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області. Представники ДП АФ «Луга Нова»» до обстеження та проведення перевірки не запрошувались, оскільки уникали зустрічей із інспекторами. Також зазначив, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був присутнім, однак відмовився його підписувати в присутності свідків. Однак на запитання суду зазначив, що особу ОСОБА_1 за особистими документами не встановлював, відомості про установчі дані ОСОБА_1 та його паспорт отримав із службової інформації про оренду земельних ділянок, яка знаходиться в Управлінні. У зв'язку із відмовою ОСОБА_1 отримувати протокол та в ньому підписуватись ним було 09 липня 2018 року скероване повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за адресою, яку отримав із службових відомостей, однак вказане повідомлення правопорушнику вручене не було, а конверт повернувся до Управління у зв'язку із закінченням терміну зберігання у відділенні зв'язку ДП «Укрпошта». В той же час матеріали у справі про адміністративне правопорушення були передані на розгляд заступнику головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Білану С.В., який 20 липня 2018 року виніс оскаржувану постанову. Разом з тим Щербик С.М. визнав в судовому засіданні, що допустив описку у протоколі про адміністративне правопорушення у зазначенні кадастрового номеру земельної ділянки, яка в подальшому була виправлена постановою про накладення адміністративного стягнення та на суть правопорушення не впливала.

Заслухавши пояснення позивача, пояснення та заперечення представників відповідача, вивчивши та дослідивши письмові докази в їх сукупності, судом встановлено наступні правовідносини та норми, якими вони регулюються.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплений у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

На підставі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень збоку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних, управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом'якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з'ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з'ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено судом, постановою заступника державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України у Волинській області Білана Степана Володимировича від 20 липня 2018 року в справі про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні самовільного зайняття земельної ділянки та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.531 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було встановлення відповідачем, що ДП «АФ «Луга Нова»», директором якого є позивач, використовує земельну ділянку площею 34,6008 га з кадастровим номером НОМЕР_2 самовільно, без виготовлення правовстановлюючих документів.

При цьому доказами зібраними у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення були:

-службова записка від 18 квітня 2018 року державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Щербика С.М. (далі - інспектор Щербика С.М.) про виявлення ним факту самовільного використання земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 34,6008 га, яка знаходиться на території Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області.

-наказ по Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області № 157-ДК від 20 квітня 2018 року про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, за яким вирішено провести перевірку щодо законності використання земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2;

-довідка виконавчого комітету Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 1/53 від 08 травня 2018 року про те, що земельна ділянка в розмірі 34, 6008 га за кадастровим номером НОМЕР_2 використовує ДП «АФ «Луга Нова»» без документів. Орендна плата сплачується вчасно (в 2017 році сплачено 49316, 63 грн.).

-акт обстеження земельної ділянки від 10 травня 2018 року, за яким інспектором Щербиком С.М. одноособово було проведено обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області загальною площею 34,6008 га із кадастровим номером НОМЕР_3 та встановлено, що вона обробляється та засіяна сільськогосподарськими культурами (озимий ріпак) самовільно без будь-яких документів ДП «АФ «Луга Нова»», чим також встановлено порушення ст.211 ЗК України.

-акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 10 травня 2018 року, за яким інспектором Щербиком С.М. одноособово було встановлено те, що земельна ділянка площею 34,6008 га із кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за межами населених пунктів Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області та перебуває у державній власності обробляється та засіяна сільськогосподарськими культурами (озимий ріпак). Згідно з інформацією поданою Іваничівською селищною радою зазначену ділянку обробляє ДП «АФ «Луга Нова»» без документів та сплачує земельний податок, що є порушенням п. «б» ст.211 ЗК України.

-розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 ДП «АФ «Луга Нова»» (без дати та номеру), яким нараховано шкоду в загальному розмірі 46485, 66 гривень.

-протоколом про адміністративне правопорушення від 06 липня 2018 року, складеного щодо ОСОБА_1, за яким встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області загальною площею 34,6008 га із кадастровим номером НОМЕР_3 та її засівом ДП «АФ «Луга Нова»», сільськогосподарськими культурами (озимий ріпак) без будь-яких документів, чим також встановлено порушення ст.211 ЗК України.

-повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення адресоване ОСОБА_1 06 липня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 із конвертом на якому проставлені відмітки про його скерування рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернення повідомлення до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області із відміткою про причини «За закінчення терміну зберігання».

Відтак проаналізувавши усі наявні докази, які були зібрані відповідачем в процесі притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, суд прийшов до висновку про те, що єдиним документом, який вказує на те, що вказана земельна ділянка використовувалась саме ДП «АФ «Луга Нова»» є довідка виконавчого комітету Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області № 1/53 від 08 травня 2018 року.

При цьому службовими особами відповідача у справі інформацію надану вказаною селищною радою не було перевірено та не було підтверджено іншими доказами. Натомість зазначена інформація була використана державним інспектором при складенні усіх описаних вище документів, в якості єдиного доказу.

Разом з тим не було взято до уваги, що у відповідності до ст.122 ЗК України вказана земельна ділянка, оскільки віднесена до державної власності і розташована поза межами вказаних населених пунктів, не перебувала у віданні як Іваничівської селищної ради, так і Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області.

Крім цього, вказана довідка складена на підставі інформації щодо сплати ДП «АФ «Луга Нова»» у 2017 році орендної плати за користування земельними ділянками, що абсолютно не може бути підтвердженням факту використання саме цієї земельної ділянки вказаним підприємством у 2018 році.

Відтак інформація Іваничівської селищної ради не може бути використана в даній справі, оскільки не була перевірена та підтверджена іншими доказами, а тому суд не приймає дану довідку в якості належного та допустимого доказу.

Інших доказів про те, що саме ДП «АФ «Луга Нова»» самовільно здійснило посіви земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 відповідачем здобуто не було.

Разом з тим суд приймає до уваги і той факт, що в ході обстеження вказаної земельної ділянки та перевірки дотримання вимог земельного законодавства з приводу її самовільного зайняття, інспектором Щербиком С.М. не вживалися заходи до залучення представників як органу місцевого самоврядування, ДП «АФ «Луга Нова»» чи інших осіб, не витребовувались у них пояснення чи відповідні документи.

Також суд не може прийняти до уваги в якості належного та допустимого доказу самовільного зайняття земельної ділянки ДП «АФ «Луга Нова»» подану представниками відповідача в судовому засіданні копію ухвали апеляційного суду Волинської області у справі № 156/730/17 від 16 серпня 2017 року, за якою у кримінальному провадженні задоволено апеляційну скаргу директора ДП «АФ «Луга Нова»» ОСОБА_1 та відмовлено у клопотанні прокурора про накладення арешту на майно, серед якого були також земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 та посіви кукурудзи, пшениці та гороху, оскільки таке судове рішення стосувалося інших правовідносин, інших обставин та періоду часу, а тому не може мати жодного преюдиціального значення для даної справи.

Враховуючи, що відповідальності за ст.531 КУпАП, підлягає посадова особа, підприємство якої самовільно здійснило зайняття земельної ділянки, беручи до уваги те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а інші належні докази відсутні, суд, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що саме ДП «АФ «Луга Нова»» самовільно та без правовстановлюючих документів здійснювало посіви озимого ріпаку на земельній ділянці з кадастровим номером, зазначеному у постанові як НОМЕР_2, а тому ОСОБА_1, як директор даного підприємства, за умови недоведеності факту самовільного зайняття його підприємством вказаної земельної ділянки, не може бути суб?єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ст.531 КУпАП.

Одночасно суд при винесенні рішення звернув увагу на те, що інспектором Щербиком С.М. у протоколі обстеження земельної ділянки від 10 травня 2018 року, а також у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2018 року невірно зазначено кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3, замість НОМЕР_2. В даному випадку суд приймає доводи відповідача з приводу можливої допущеної описки, однак констатує, що така описка є суттєвою, оскільки позбавляє можливості особи, яка притягається до відповідальності належним чином розуміти суть правопорушення, а разом з тим реалізовувати своє право на захист.

У відповідності до ст.256 КУпАП, крім іншого, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

В даному випадку невірне зазначення місця вчинення правопорушення повністю змінює його суть, хоч у відповідності до закону вказані обставини повинні вказуватись точно.

Крім того в ході розгляду даної справи судом встановлені інші суттєві порушення, які були допущені при складанні протоколу і розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Цією ж нормою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно «Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення» (надалі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 6 від 19 січня 2017 року, вона визначає порядок оформлення матеріалів у разі виявлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель порушень вимог земельного законодавства, їх обліку, розгляду, а також оскарження та контролю за провадженням у справах про адміністративні правопорушення.

Вимоги вказаної Інструкції є обов'язковими для виконання державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, яким відповідно до законодавства України надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, які діють як державні інспектори сільського господарства відповідно до статті 244 КУпАП.

Зокрема, Інструкцією передбачено, що у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у протоколі обов'язково робиться відмітка про роз'яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов'язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов'язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду справи.

У відповідності до п.7 цього ж розділу Інструкції, якщо державний інспектор під час складення протоколу не може визначити час і місце розгляду справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляється повідомлення про розгляд справи про адміністративні правопорушення не пізніш як за п'ять діб до дня розгляду справи.

Пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції, а також відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом наявного у справі протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2018 року, ОСОБА_1 відмовився від його підписання, а відповідно в такому разі інспектором йому обов'язково повинно бути направлене рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідне повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із зазначенням часу і місця розгляду справи.

Відповідачем надано суду копію повідомлення № 157-ДК від 06 липня 2018 року та конверт яким підтверджується відправлення даного повідомлення поштою 09 липня 2018 року, однак повернення його відділенням зв'язку ДП «Укрпошта» з причин закінчення терміну зберігання.

В той же час суд зауважує і те, що у вказаному повідомленні зазначено адресу позивача: АДРЕСА_1, в той час як ОСОБА_1 зазначено у позовній заяві та підтверджено відповідними відмітками у його паспорті громадянина України те, що він із 12 жовтня 2016 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відтак невірне встановлення інспектором анкетних даних особи, яка притягається до відповідальності та зазначення їх у протоколі призвело до порушення права ОСОБА_1 бути своєчасно сповіщеним про дату, час і місце розгляду його справи та брати участь у її розгляді.

За цих же обставин заступник головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Білан С.В.на підставі ч.1 ст.268 КУпАП не мав права розглянути справу без участі ОСОБА_1 та винести 20 липня 2018 року оскаржувану постанову, оскільки у нього були відсутні будь-які дані про своєчасне сповіщення особи, яка притягається до відповідальності, про місце і час розгляду справи.

Інших доказів щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду його справи відповідачем до суду не подано.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

У відповідності до ст.2421 КУпАП, провадження у справах, передбачених ст.531 КУпАП підвідомчі центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, тобто не підвідомчі суду.

У відповідності до п.2 розділу І Інструкції, державним інспекторам у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Державної служби України надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, і вони при цьому діють як державні інспектори сільського господарства відповідно до статті 244 КУпАП.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З матеріалів справи та пояснень представника відповідача Щербика С.М. в судовому засіданні вбачається, що правопорушення було виявлено ним 10 травня 2018 року, а розгляд справи про накладення щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення відбувся 20 липня 2018 року. Тобто на день розгляду даної справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягало закриттю. Накладення в такому випадку на позивача адміністративного стягнення є незаконним.

Наведене свідчить про те, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто відповідачем поза встановленими строками накладення адміністративного стягнення та без належного повідомлення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності про розгляд справи щодо неї, що є істотним порушенням позивача права на захист, оскільки фактично позивач був повністю позбавлений відповідачем права брати участь у розгляді його справи, подавати докази, давати пояснення, ознайомлюватись з матеріалами справи, оскаржити прийняте рішення, тощо.

Грубе порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, на думку суду, є самостійною підставою для скасування спірної постанови та задоволення позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені сторонами докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам Закону, прийняте без врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також без дотримання принципів доведення «поза розумними сумнівами», рівності перед законом та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.3 ст.186 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.1 ст.38 КУпАП, суд прийшов до висновку про те, що скасовуючи спірну постанову про накладення адміністративного стягнення від 20 липня 2018 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід одночасно закрити на підставі п.3 ч.3 ст.186 КАС України.

В той же час, керуючись ч.4 ст.288 КУпАП, а також ст.143 КАС України, суд вважає за доцільне задовольнити попередньо подане клопотання позивача та повернути йому зайво сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 705 гривень.

Керуючись ст.ст.2, 72, 77-78, 241-246, 268, 286 КАС України, на підставі ст.ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 10, 34-35, 38, 531, 2421, 244, 251, 252, 254, 256, 268, 280, 288 КУпАП, ст.ст.122, 211 ЗК України, Інструкцією з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 6 від 19 січня 2017 року, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 157-ДК/0120/ПО/08/01-18 від 20 липня 2018 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 157-ДК/0120/ПО/08/01-18 від 20 липня 2018 року заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України у Волинській області Білана Степана Володимировичапро накладення на ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.531 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом № 157-ДК/0120/ПО/08/01-18 від 06 липня 2018 року щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.531 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 зайво сплачений ним судовий збір в розмірі 750 гривень 00 коп.

На постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 5 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий суддя: (підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер