Справа № 442/8457/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/646/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Сердюк О. Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року про повернення позову в справі №442/8457/18 (головуючий суддя Курус Р.І., м.Дрогобич) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, в якій позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову №4805/20900/18 в справі про порушення митних правил від 23 жовтня 2018 року і скерувати зазначену постанову до Львівської митниці ДФС на повторний розгляд.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року, позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил повернуто особі, яка її подала, а саме адвокату ОСОБА_2.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про направлення справи на продовження розгляду.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року позов повернуто позивачеві, оскільки позовну заяву підписано представником - адвокатом ОСОБА_2, яким на підтвердження своїх повноважень надано договір-доручення про надання правової допомоги від 22.11.2018 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не завірену у визначеному законом порядку, що, відповідно до приписів закону, не є документом, який посвідчує повноваження на представництво.

Однак, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За приписами ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, завіреної належним чином копії свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.

Аналогічна правова позиція виражена в рішенні Великої Палати Верховного Суду справа №П/9901/736/18.

З матеріалів справи, зокрема позовної заяви видно, що в додатках представник позивача зазначає, що до позовної заяви ним додається: копія договору про надання правової допомоги та ордер (першому адресатові) (п.10).

Наказом Державної судової адміністрації № 174 від 17.12.2013р. затверджено Інструкцію з діловодства в адміністративних судах України (надалі Інструкція), яка згідно п. 1.1.1. встановлює правила ведення діловодства у Вищому адміністративному суді України, апеляційних та окружних адміністративних судах і регламентує порядок роботи з документами з моменту надходження чи створення в суді до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи чи архіву суду.

Положення вищезазначеної Інструкції кореспондуються із положеннями Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до п.2.1.8. Інструкції, у разі відсутності або пошкодження документа, що унеможливлює використанню його за призначенням, складається акт у двох примірниках (додаток 6), який підписують працівники служби діловодства (канцелярії). Один примірник акта додається до вхідних документів, другий надсилається відправникові.

В п.6.1.13. Інструкції передбачено, що, служба діловодства (канцелярія) в обов'язковому порядку перевіряє наявність додатків, зазначених у супровідному листі, та факт можливого попереднього надходження судового документа у справі. Конверти (пакети), у яких надходять документи, приєднуються до одержаних документів. У разі одержання документів у пошкодженій упаковці, а також якщо при відкритті конверта (пакета) виявлено відсутність будь-якого документа чи додатка до нього, про це складається акт (додаток 6) у двох примірниках, один з яких надсилається відправникові, а другий долучається до вхідних документів.

Пунктом 6.5.5. Інструкції передбачено, що у разі відсутності додатка зазначається причина такої відсутності, викладена в акті, складеному під час розкриття конверта, який долучається до адміністративної справи.

Таким чином, у разі відсутності додатків до позовної заяви чи відсутності їх копій, суд, якому надішли матеріали, зобов'язаний скласти про це відповідний акт про нестачу матеріалів/документів, який надсилається відправнику для відома.

Як видно з матеріалів справи, судом першої інстанції не складено акт про нестачу вказаних документів та не долучено такий до матеріалі справи, як це передбачено Інструкцією, а тому колегія суддів прийшла до переконання, що є обґрунтовані підстави вважати, що до позову були долучені всі додатки.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

За таких обставин, з врахуванням вказаних законодавчих положень та п.4 ч.1 ст.320 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року про повернення позовної заяви в справі №442/8457/18 - скасувати.

Справу №442/8457/18 направити для продовження розгляду до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 04 лютого 2019 року.