Справа № 520/84/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 лютого 2019 р. № 520/84/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати мені - ОСОБА_1 заборгованості по пенсії;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код за ) негайно після ухвалення судового рішення виплатити мені - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість по пенсії за три місяці (травень, червень, липень) 2018 року у сумі 14704 грн. 74 коп. (чотирнадцять тисяч сімсот чотири гривні 74 копійки з урахуванням 4901 грн. 58 коп. в місяць).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідачем з травня 2018 року не виплачувалась пенсія позивачу, у зв'язку з чим ОСОБА_1 були направлені відповідні скарги в органи Пенсійного фонду. Виплату пенсії позивачу поновлено у серпні 2018 року, однак за травень, червень, липень 2018 року заборгованість з виплати пенсії сплачена не була, що є незаконними та порушує права позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №520/84/19.

Встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки Головним управлінням зроблено перерахунок пенсії та розрахунок на доплату за період з «травень 2018 - липень 2018 року». Подальша виплата, в тому числі сум за минулий період, провадитиметься відповідно до порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2018 року № 335).

Позивач надав через канцелярію суду відповідь на відзив на позовну заяву вказавши, що не згоден з обґрунтуванням відповідача, які наведені в відозві, та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, пенсіонер. Позивач перебуває на обліку Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області як внутрішньо переміщена особа, відповідно до довідки від 05.05.2015 року № (а.с.35).

Позивачем 25.05.2018 року до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області на офіційну електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_2) та поштою на юридичну адресу, на правлені скарги про порушення права на пенсійне забезпечення у зв'язку з припиненням виплати пенсії з травня 2018 року, з відповідними вимогами про поновлення її виплати. (а.с.15-21)

Аналогічну скаргу позивачем також направлено на офіційну електронну адресу та у паперовому вигляді 25.05.2018 року до Пенсійного фонду України (а.с.20-21).

Листом від 14.06.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області надало відповідь позивачу, в якій вказано, що відновлення виплати пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України з дати, зазначеної у рішенні комісії про відновлення соціальних виплат.(а.с.22)

Пенсійний фонд України повідомив позивача листом №12321/3, що для визначення можливості поновлення пенсії, управлінням направлено відповідний запит до Комісії, після отримання витягу з протоколу засідання якої, буде відновлено виплату пенсії позивачу.(а.с.23)

За результатами поданих скарг у серпні 2018 року виплату пенсії позивачу було відновлено, однак пенсія за минулі місяці за травень, червень, липень 2018 виплачена не була, що призвело до виникнення заборгованості по пенсії за вказані місяці.

Позивачем з метою поновлення свого права на отримання пенсії за вказані місяці 2018 року і з метою встановлення суми заборгованості по пенсії, 14.09.2018 на офіційну електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 та поштою на юридичну адресу Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області направлено заяву про виплату заборгованості по пенсії. Ті ж самі дії здійсненні на адресу Пенсійного фонду України (а.с. 24-29)

Пенсійний фонд України надіслав позивачу лист від 12.10.2018 №21113/3-11 (21484/3-11) про те, що виплату пенсії відновлено у серпні 2018 року, вказавши, що виплату пенсії за період з травня по липень 2018 року у сумі 14704 грн. 74 коп. буде проведено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».(а.с.30)

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області листом від 16.10.2018 підтвердило, що пенсійне забезпечення позивача поновлено з 01.05.2018, однак виплату пенсії розпочато з серпня 2018 року за цей же місяць, зазначивши, що виплату пенсії за минулий період, буде проводитись відповідно до окремого порядку, про що зазначено у постанові Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».(31-32)

Вважаючи протиправними дії відповідача ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані положеннями ст. 47 Закону №1058-IV, якою визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; (положення п. 2 ч. 1 ст. 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Варто зазначити, що вищезазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Як свідчить аналіз положень Закону № 1058-IV, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених статтею 49 цього Закону.

Водночас, як встановлено судом, припинення виплати пенсії, за спірний період, позивачу відбулося без прийняття будь-якого відповідного рішення відповідачем.

Згідно ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ст. 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що сума заборгованості по пенсії за період з травня по липень 2018 року, не є спірною.

Відповідачем пенсія за вказаний період нарахована у повному обсязі, однак не виплачена з посиланням на вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Суд вважає позицію відповідача неприйнятною, виходячи з наступного.

Так, за змістом конституційних норм (ст.ст. 113, 116, 117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Судом встановлено, що жодних змін у вказаний Закон з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не приймались.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

При цьому, суд звертає увагу на тому, що статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

З огляду на вказані вище обставини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості по пенсії та про зобов'язання виплатити її заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області негайно після ухвалення судового рішення виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за три місяці (травень, червень, липень) 2018 року, суд зазначає, що пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, суд вважає за можливе рішення суду щодо присудження виплати ОСОБА_1 пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

З огляду на прийняте судом рішення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості по пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код за ) виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість по пенсії за три місяці (травень, червень, липень) 2018 року у сумі 14704,74 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот чотири гривні 74 копійки з урахуванням 4901 грн. 58 коп. (чотири тисячі дев'ятсот одна гривня 58 копійок) в місяць).

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 лютого 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.