Справа № 0940/2319/18
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. справа № 0940/2319/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до фермерського господарства «Еталон Агро Плюс» про стягнення податкового боргу в сумі 149 568,59 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області 13.06.2018 звернулося в суд з позовною заявою до фермерського господарства «Еталон Агро Плюс» про стягнення податкового боргу в сумі 149 568,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов'язку встановленого пунктом 16.1 статті 16, статтею 36 Податкового кодексу України не сплатив податкові зобов'язання зі сплати орендної плати з юридичних осіб, єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, штрафних санкцій та пені, внаслідок чого утворено податковий борг на загальну суму 149 568,59 грн., який ним не сплачено.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Копію даної ухвали направлено відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання». У такому випадку у відповідності до частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається, що судове рішення вручене належним чином. У встановлений частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України строк правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві по суті справи, встановив наступне.

24.06.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації фермерського господарства «Еталон Агро Плюс», що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 75-77).

Відповідач з 24.06.2015 перебуває на податковому обліку в Калуській ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Відповідачем допущено утворення податкового боргу на загальну суму 149 568,59 грн., що виник в результаті несплати наступних грошових зобов'язань:

- орендна плата з юридичних осіб по Черченській сільській раді в розмірі 19219,67 грн. (податкові зобов'язання в сумі 8 656,61грн. виникли внаслідок самостійно поданої відповідачем податкової декларації з плати за землю від 05.02.2018 ; нарахування штрафних санкцій в сумі 10178,91грн. виникло на підставі: податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2018 на суму 302,09 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2018 на суму 6 249,41 грн.: податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2018 на суму 3 586,81 грн.: податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2018 на суму 40,6 грн. також пеня в сумі 384,15 грн., яка нарахована відповідно до п.п.129.1.1. п. 129.1. ст.129 Податкового кодексу України);

- орендна плата з юридичних осіб по Потіцькій сільській раді в розмірі 19 402,20 грн. (податкові зобов'язання в сумі 12 536,76 грн. виникли внаслідок

самостійно поданої відповідачем податкової декларації з плати за землю від

05.02.2018р.; нарахування штрафних санкцій в розмірі 6 520,44грн. виникло на підставі: податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2018 на суму 1 270,86 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2018 на суму 3089,58 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2018 на суму 2 160,00 грн. також пеня в сумі 345,00 грн. яка нарахована відповідно до п.п.129.1.1. п. 129.1. ст.129 Податкового кодексу України);

- єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарських товарів за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 % по Черченській сільській раді в розмірі 5 094,27 грн. (податкові зобов'язання в сумі 3 074,41грн. виникли внаслідок самостійно поданих відповідачем податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи:, зокрема податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи від 19.02.2017 на суму 1 593,07 грн., податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи від 27.02.2017 на суму 700,90 грн., податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи від 10.07.2017 на суму 780,44 грн.; нарахування штрафних санкцій в розмірі 2 019,86 виникло на підставі: податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2018 на суму 2,14 грн; податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2018 на суму 2 017,72 грн.);

- єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких

частка сільськогосподарських товарів за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або преревищує 75 % по Потіцькій сільській раді в розмірі 1 500,18 грн. (податкові зобов'язання в сумі 1 100,66 грн. виникли внаслідок самостійно поданої відповідачем податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи від 03.08.2017р.; нарахування штрафних санкцій виникло на підставі податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2018 на суму 399,14 грн. та пеня в сумі 0,38 грн., яка нарахована відповідно до п.п.129.1.1. п. 129.1. ст.129 Податкового кодексу України;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 104 352,27 грн. (податкові зобов'язання в сумі 83 954,06 грн. виникли внаслідок самостійно поданих відповідачем податкової декларації з податку на додану вартість від 19.04.2018 в сумі 12 162,00грн. (нарахування були частково погашені в сумі 481,94 грн., тому залишок заборгованості по даній декларації становить 11 680,06 грн.), податкової декларації з податку на додану вартість від 18.06.2018 на суму 2 279,00грн.; уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість від 01.05.2018 - основний платіж в сумі 28 335,00 грн. та штрафна санкція в розмірі 850.00 грн., уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість від 22.10.2018 - основний платіж в сумі 41 660,00 грн., штрафна санкція -1 250,00 грн.; нарахування штрафних санкцій в розмірі 20 394,04 грн. виникло на підставі податкового повідомлення-рішення № від 05.07.2018 на суму 5 757,00 грн., податкового повідомлення-рішення № від 20.07.2018 на суму 275,00 грн., податкового повідомлення-рішення № від 20.07.2018 на суму 376,82 грн., податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2018 на суму 8 500,50 грн., податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2018 на суму 60,00 грн., податкового повідомлення-рішення № від 12.09.2018 на суму 3 324,72 грн. та пеня в сумі 4,17 грн., яка нарахована відповідно до п.п.129.1.1. п. 129.1. ст.129 Податкового кодексу України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (пункт 16.1.3), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункт 16.1.4).

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2). Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

В пункті 49.1 статті 49 Податкового кодексу України зазначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (пункт 49.2 стаття 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.2 цієї статті встановлено, що зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

На підставі вищевказаних норм Податкового кодексу України, відповідачем подано до Калуській ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області податкові декларації з плати за землю, податкові декларації платника єдиного податку та податкові декларації з податку на додану вартість.

Суд зазначає, що у відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, податкові зобов'язання відповідача зі сплати орендної плати за землю, єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, податку на додану вартість згідно вищезазначених декларацій у відповідності до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України є узгодженими з моменту подання таких декларацій.

Судом також встановлено, що на підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральні перевірки податкової звітності фермерського господарства «Еталон Агро Плюс».

Так, актом камеральної перевірки про порушення правил сплати (перерахування) податків (зборів) №13/09-19-51-12/39856563 від 24.09.2018 встановлено порушення строку сплати грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб (а.с. 19).

На підставі зазначеного акту №13/09-19-51-12/39856563 від 24.09.2018 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 3586,81 грн. (а.с.20), податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 40,60 грн. (а.с. 21), податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2 160,00 грн. (а.с. 23),.

Також актом камеральної перевірки про порушення правил сплати (перерахування) податків (зборів) №11314/09-19-51-01/39856563 від 23.07.2018 встановлено порушення строку сплати грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб (а.с. 27 зворот - а.с. 28).

На підставі акту №11314/09-19-51-01/39856563 від 23.07.2018 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 6 249,41 грн. (а.с. 24), податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 270,86 грн. (а.с. 25), податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 3 089,58 грн. (а.с. 25 зворот - а.с. 26), податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 302,09 грн. (а.с. 26 зворот - а.с. 27).

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідач не оскаржував.

Стаття 8 Податкового кодексу України визначає види податків та зборів.

В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1).

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Стаття 10 Податкового кодексу України визначає перелік податків та зборів, які належать до місцевих. Так, до місцевих податків належать: податок на майно та єдиний податок (пункт 10.1).

Стаття 265 Податкового кодексу України визначає склад податку на майно.

Відповідно до пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Згідно з пунктами 285.1, 285.2 статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 даного Кодексу платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з пунктом 287.4 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, грошові зобов'язання відповідача по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 38 621,87 грн. у відповідності до 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, є узгодженими та відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України утворюють податковий борг відповідача, який ним не сплачено.

Станом на 24.10.2018 податковий борг фермерського господарства «Еталон Агро Плюс» за платежем орендна плата з юридичних осіб становить 38 621,87 грн. (19 219,67 грн. по Черченській сільській раді та 19 402,2 грн. по Потіцькій сільській раді) та підтверджується Довідкою про борг (узгоджений) за платежами по фермерському господарстві «Еталон Агро Плюс» від 24.10.2018 (а.с.11).

Розділом XIV Податкового кодексу України регламентовано особливості застосування спеціальних податкових режимів.

Згідно підпункту 4 пункту 291.4. статті 291 Податкового кодексу України четверта група платників єдиного податку - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Стаття 292-1 Податкового кодексу України визначає об'єкт та базу оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи, а саме, об'єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди. Базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом. Базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ) є нормативна грошова оцінка ріллі в Автономній Республіці Крим або в області, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік (пункт 294.1. статті 294 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 295.9. статті 295 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку четвертої групи: самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу; сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, у таких розмірах: у I кварталі - 10 відсотків; у II кварталі - 10 відсотків; у III кварталі - 50 відсотків; у IV кварталі - 30 відсотків; утворені протягом року шляхом злиття, приєднання або перетворення у звітному податковому періоді, у тому числі за набуті ними площі нових земельних ділянок, вперше сплачують податок протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, в якому відбулося утворення (виникнення права на земельну ділянку), а надалі - у порядку, визначеному підпунктом 295.9.2 цього пункту; що припиняються шляхом злиття, приєднання, перетворення, поділу у податковому (звітному) періоді, зобов'язані подати у період до їх фактичного припинення контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та місцем розташування земельних ділянок уточнену податкову декларацію; зобов'язані у разі, коли протягом податкового (звітного) періоду змінилася площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у зв'язку з набуттям (втратою) на неї права власності або користування: уточнити суму податкових зобов'язань з податку на період починаючи з дати набуття (втрати) такого права до останнього дня податкового (звітного) року; подати протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним періодом, контролюючим органам за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки декларацію з уточненою інформацією про площу земельної ділянки, а також відомості про наявність земельних ділянок та їх нормативну грошову оцінку; у разі надання сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду в оренду іншому платникові податку, враховують орендовану площу земельних ділянок у своїй декларації. У декларації орендаря така земельна ділянка не враховується; у разі оренди ними сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду в особи, яка не є платником податку, враховують орендовану площу земельних ділянок у своїй декларації; перераховують в установлений строк загальну суму коштів на відповідний рахунок місцевого бюджету за місцем розташування земельної ділянки.

Судом встановлено, що позивачем 19.02.2017, 27.02.2017, 10.07.2017, 03.08.2017, 10.07.2017 подавались до Калуської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи, якими відповідачем самостійно визначено суми грошових зобов'язань з єдиного податку (а.с.34-37, 40-45).

Також 11.07.2018 контролюючим органом було проведено камеральну перевірку фермерського господарства «Еталон Агро Плюс» з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, якою встановлено порушення термінів сплати єдиного податку про що зафіксовано в акті камеральної перевірки про порушення правил (перерахування) податків №10744/09-19-51-01/39856563 від 11.07.2018 (а.с. 46).

На підставі зазначеного акту №10744/09-19-51-01/39856563 від 11.07.2018 винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 399,14 грн. (а.с. 48), податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2,04 грн. (а.с. 49) та податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2 017,72 грн. (а.с. 49 зворот).

Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалися. Докази сплати грошових зобов'язань, визначених даними податковими повідомленнями-рішеннями в матеріалах справи відсутні.

Таким чином станом на 24.10.2018 податковий борг фермерського господарства «Еталон Агро Плюс» за платежем єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарських товаровиробників за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 % становить 6 594,45 грн (5094,27 грн. по Черченській сільській раді та 1 500,18 грн. по Потіцькій сільській раді) та підтверджується Довідкою про борг (узгоджений) за платежами по фермерському господарстві «Еталон Агро Плюс» від 24.10.2018 (а.с.11).

Згідно підпункту 9.1.3. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України податок на додану вартість належать до загальнодержавних податків і зборів.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України являється платником податків та згідно пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов'язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 185.1 статті 158 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Судом встановлено, що згідно самостійно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість від 19.04.2018 та від 18.06.2018, а також уточнюючих розрахунків до декларації з податку на додану вартість від 01.05.2018 та від 22.10.2018 відповідачем визначено суми грошових зобов'язань зі сплати податку на додану вартість в загальному розмірі 104 352,27 грн., які ним не сплачені (а.с. 54-57).

Також 20.07.2018 податковим органом було проведено камеральну перевірку відповідача, якою встановлено порушення строків сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість, що зафіксовано в акті №11250/09-19-51-01/39856563 від 20.07.2018 (а.с. 58).

Контролюючим органом за порушення відповідачем строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 60,00 грн. (а.с. 61), податкове повідомлення-рішення №0017785 від 25.09.2018, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 60,00 грн. (а.с. 61), податкове повідомлення-рішення № від 20.07.2018 на суму 376,82 грн. (а.с.61), податкове повідомлення-рішення № від 20.07.2018 на суму 275,00 грн. (а.с.61 зворот).

Окрім цього, позивачем в акті №10402/09-19-51-01/39856563 від 04.07.2018 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зафіксовано порушення відповідачем термінів реєстрації податкових накладних (3,3,9,13 календарних дні) на загальну суму 57 570,02 грн. (а.с. 64-65).

На підставі даного акту №10402/09-19-51-01/39856563 від 04.07.2018 винесено податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2018 на суму 5 757,00 грн.

Також факт порушення відповідачем терміну реєстрації податкової накладної було зафіксовано в акті №11596/09-19-51-01/39856563 від 26.07.2018 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 68 зворот - а.с. 69) та в акті №13438/09-19-51-12/39856563 від 12.09.2018 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 70), на підставі яких винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.07.2018 на суму 8 500,50 грн. (а.с.67) та податкове повідомлення-рішення № від 12.09.2018 на суму 3 324,72 грн. (а.с. 71).

Таким чином, загальна сума заборгованості фермерського господарства «Еталон Агро Плюс» за платежем податок на додану вартість, включаючи штрафні санкції та пеню, становить 104 352,27 грн., яка ним не сплачена.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" за №259-17 від 13.02.2017 (а.с. 12), яку відповідач отримав 07.04.2017, однак залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов'язань, не сплатив.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.

Таким чином, внаслідок несплати фермерським господарством «Еталон Агро Плюс» податкових зобов'язання зі сплати орендної плати з юридичних осіб, єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, штрафних санкцій та пені утворено податковий борг на загальну суму 149 568,59 грн.

Наявність податкового боргу підтверджується Довідкою про борг (узгоджений) за платежами по фермерському господарстві «Еталон Агро Плюс» від 24.10.2018 (а.с.11) та обліковими картками платника податку по відповідних платежах (а.с. 29-33, 50-53, 73-74)

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фермерського господарства «Еталон Агро Плюс» (77000, вулиця Шеремети, будинок 48, місто Рогатин, Івано-Франківська область, ) в дохід бюджету податковий борг на загальну суму 149 568 (сто сорок дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) гривень 59 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - Головне управління ДФС в Івано-Франківській області: 76018, вулиця Незалежності, будинок 20, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ).

Відповідач - фермерське господарство «Еталон Агро Плюс»: 77000, вулиця Шеремети, будинок 48, місто Рогатин, Івано-Франківська область, .

Суддя Главач І.А.