Справа № 826/11673/17
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2018 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 територіального управління юстиції в місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_4 територіального управління юстиції в місті Києві в якому просив:

- визнати противоправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у ненаправленні подання до Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_6;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №2143, виданого на ім'я ОСОБА_6 для розгляду по суті.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2018 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.02.2017 року ОСОБА_3 подано до ОСОБА_4 територіального управління юстиції міста Києва скаргу щодо протиправних дій приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_6 (далі по тексту - нотаріус ОСОБА_6.

Відповідно до змісту вищезазначеної скарги, позивачем вказано на те, що нотаріусом ОСОБА_6, в порушення ст. 8 Закону України «Про нотаріат», розголошено нотаріальну таємницю.

ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві від 17.03.2018 року № Р-765 позивачу повідомлено, що за результатом розгляду скарги від 15.02.2017 року проведено перевірку, та не встановлено допущення нотаріусом ОСОБА_6 порушень вимог Закону України «Про нотаріат».

Вважаючи, що відповідачем допущено противоправно бездіяльність, яка виразилась у ненаправленні подання до Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю нотаріусом ОСОБА_6, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу не порушено вимоги чинного законодавства щодо розголошення нотаріальної таємниці.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон).

Відповідно до п. 14 ст. 92 Конституції України організація і діяльність органів нотаріату визначається виключно законами України.

Статтею 2 Закону визначено, що правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, Закон України «Про нотаріат», інші законодавчі акти України.

Згідно з ст. 2-1 Закону державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійснення контролю за організацією нотаріату, проведення перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначення органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, ОСОБА_4 управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до ст. 3 Закону нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об'єднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої діяльності.

Відповідно до ст. 5 цього Закону, нотаріус зобов'язаний:

- здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики;

- сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду;

- зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій;

- відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам;

- вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил;

- дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення;

- надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства;

- постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 291 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації;

- виконувати інші обов'язки, передбачені законом.

Статтею 12 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України, за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, крім іншого, у випадку неодноразового порушення нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Нотаріальної палати України, у разі неодноразового порушення нотаріусом правил професійної етики.

Рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути оскаржено до суду.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для подання позивачем скарги на дії нотаріуса ОСОБА_6 слугували висновки останнього щодо розголошення нотаріальної таємниці стосовно вчинених нею нотаріальних та реєстраційних дій з незаконного відчуження у липні-серпні 2016 рок квартири, що належить ОСОБА_3

У свою чергу, ОСОБА_4 територіальним управлінням юстиції у м. Києві, з метою дослідження обставин, які стали підставою звернення позивача зі скаргою, витребувано у нотаріуса ОСОБА_6 письмові пояснення.

Згідно із наявною в матеріалах справи копією письмових пояснень нотаріуса ОСОБА_6, останньою надано пояснення щодо договорів, укладених між гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8, посвідчених нею у липні-серпні 2016 року, інспектору поліції, з письмової згоди вказаних осіб (а.с.59-60).

Дозволи-згоди на розголошення інформації щодо договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8, договору щодо задоволення вимог кредиторів та вчинених реєстраційних діях щодо зазначеного, ОСОБА_6 отримано: 15.09.2016 року вх. № 01-16/136 та - 16.09.2016 року вх. № 01-16/138-1 (а.с.61-62 відповідно).

Отримання вказаних заяв-дозволів ОСОБА_6 підтверджується також наявною в матеріалах справи копією витягу Журналу реєстрації вхідних документів «Справа № 1 том 1», де заяви-дозволи зареєстровано 15.09.2016 року (а.с.110-111).

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що пояснення щодо правочинів, посвідчених ОСОБА_6 між гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8, як органу досудового слідства, так і іншим особам, надано після отримання відповідних згод від останніх.

Крім того, із наданих представником третьої особи пояснень вбачається, що на час відібрання пояснень у приватного нотаріуса ОСОБА_6 інспектором поліції, останньому було відомо про усі правочини, зареєстровані ОСОБА_6 між ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8, у липні-серпні 2016 року, що також підтверджується посиланнями на вказані обставини у позовній заяві.

З огляду на вищевказані обставини, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 не порушено вимоги ст. 8 Закону України «Про нотаріат» щодо розголошення нотаріальної таємниці, оскільки на розголошення інформації надано відповідні дозволи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ОСОБА_4 територіальним управлінням юстиції в місті Києві вжито усіх необхідних заходів з метою належного розгляду скарги, що подано позивачем 15.02.2017 року та правомірно встановлено відсутність у діях нотаріуса ОСОБА_6 порушень ст. 8 Закону України «Про нотаріат» - вимог щодо нерозголошення відомостей, одержаних у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає суду підстави для висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.