Справа № 189/1805/18
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1805/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.02.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участі: секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №681280 від 21.10.2018 року, серія ВР №189757 від 21.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд визнати дії поліцейського патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Демченко Р.О. незаконними, скасувати постанову серії ВР №189757 від 21.10.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ст. 132-1 КУпАП, закрити справу; також просив суд визнати дії поліцейського патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Костенко Р.А. незаконними, скасувати постанову серія ЕАВ №681280 від 21.10.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ст. 132-1 КУпАП, закрити справу.

Позов мотивований наступним.

21.10.2018 року позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 18.440 (номерний знак НОМЕР_1) з причепом марки BECTT 975310 (номерний знак НОМЕР_2), о 12:20 год. на а/д М-12, Кропивницький-Тернопіль-Стрий був зупинений інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Демченко Р.О., який виніс стосовно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №189757 від 21.10.2018 року.

Згідно з даною постановою позивач визнаний винним в тому, що, керував транспортним засобом, на якому перевозив комбайн шириною 3,86 м без відповідного дозволу на перевезення великогабаритних вантажів від відповідних підрозділів НПУ, чим порушив п. 22.5 ПДР України, на нього накладений штраф у розмірі 510,00 гривень.

Цього ж дня, через декілька хвилин, о 12:55 год. в м. Кіровоградська вул. Мурманська позивач був зупинений інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Костенко Р.А., який виніс стосовно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №681280.

Відповідно до цієї постанови, позивач визнаний винним в тому, що, керуючи транспортним засобом, на якому перевозив великогабаритний вантаж, а саме, комбайн, ширина якого 3,75 м, без відповідного дозволу на перевезення великогабаритних вантажів від відповідних підрозділів НПУ, чим порушив п. 22.5 ПДР України, на нього накладений штраф у розмірі 510,00 гривень.

Позивач посилається на ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вважає, що його незаконно двічі притягнули до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення правил дорожнього руху та двічі накладений штраф, що є подвійною відповідальністю.

Також зазначає, що згідно ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, ст. 132-1 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик або стоянку, тоді як цього не було зроблено.

Також наголошує на тому, що в двох зазначених постановах зазначені різні параметри вимірюваного вантажу, а саме, ширина (зокрема, 3,86 м та 3,75 м), що дає підстави вважати, що працівники поліції застосовували несертифіковані прилади, зокрема, під час зупинки працівники поліції проводили заміри габаритів вантажу пристроєм сумнівного походження «рулеткою», на який не було пред'явлено свідоцтво, видане уповноваженим органом виконавчої влади у сфері метрології (а. с. 1-2).

Відповідач надав відзив на позов, вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню (а. с. 24-28).

У відзиві зазначає, що 21.10.2018 року, о 12 год. 20 хвилин та о 12 год 45 хвилин при здійсненні патрулювання працівниками поліції був виявлений факт адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1, який керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 18.440 (номерний знак НОМЕР_1) з причепом марки BECTT 975310 (номерний знак НОМЕР_2), перевозив великогабаритний вантаж без погодження з уповноваженим органом Національної поліції.

Посилається на п. 22.5 Правил дорожнього руху, згідно якого за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, якщо хоч один з габаритів перевищує за шириною 2,6 метри.

Також зазначає, що обидві постанови складені відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

В судове засідання сторони не з'явилися, повідомлені про день, час та місце судового розгляду належним чином, надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв'язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

21.10.2018 року о 12:20 год. на а/д М-12, Кропивницький-Тернопіль-Стрий інспектор роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Демченко Р.О. виніс стосовно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №189757, згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 18.440 з причепом марки BECTT 975310, на якому перевозив комбайн шириною 3,86 м без відповідного дозволу на перевезення великогабаритних вантажів від відповідних підрозділів НПУ, чим порушив п. 22.5 ПДР України, на нього накладений штраф у розмірі 510,00 гривень (а. с. 5).

21.10.2018 року о 12:55 у м. м. Кіровоградська вул. Мурманська інспектор роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Костенко Р.А. виніс стосовно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №681280, згідно якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 18.440 з причепом марки BECTT 975310, перевозив великогабаритний вантаж, а саме, комбайн, ширина якого 3,75 м, без відповідного дозволу на перевезення великогабаритних вантажів від відповідних підрозділів НПУ, чим порушив п. 22.5 ПДР України, на нього накладений штраф у розмірі 510,00 гривень (а. с. 6).

Дослідивши надані відповідачем відеозаписи, суд встановив, що події, які відображені в них, не мають жодного відношення до даної справи, оскільки на обох дисках відображений процес притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_4, водія легкового автомобіля марки «Рено», отже, даний доказ суд відхиляє як неналежний і недопустимий (а. с. 30, 31).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами-тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян- суб'єктів господарської діяльності-у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно з пунктом 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 ПДР України закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок № 879).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

У пунктах 12 та 13 Порядку № 879 зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку.

Зокрема, в п. 18 цього Порядку вказано, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Відповідно до п. 22 Порядку № 879 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 КУпАП .

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що здійснення габаритно-вагового контролю проводиться виключно в пунктах габаритно-вагового контролю за допомогою спеціального обладнання, на яке видається відповідне свідоцтво; за результатами такого контролю видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця. При цьому, виявлення порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Як вбачається з матеріалів справи, факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів, а також факт вимірювання параметрів вантажу за допомогою сертифікованого обладнання, в пунктах габаритно-вагового контролю, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено. Більше того, у двох постановах, складених в один день, вбачаються розбіжності у розмірах вантажу, а саме, зазначені різні параметри вимірюваного вантажу (ширина 3,86 м та 3,75 м), що дає підстави вважати, що вимірювання вантажу відбулося з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі №569/15894/15-а, зазначено: "триваюче правопорушення - це проступок, пов'язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об'єктивно існує цей обов'язок, виконанням обов'язку відповідним суб'єктом або припиненням дії відповідної норми закону".

Таким чином, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому суд доходить висновку, що позивача, всупереч положенням ч. 1 ст. 61 Конституції України, двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, позивач у справі об'єктивно не мав можливості усунути вчинене правопорушення упродовж менш ніж однієї години з часу складення щодо нього постанови серії ВР №189757 від 21.10.2018 року. Також відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування", транспортний засіб, яким керував позивач, не було затримано.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дії працівників поліції щодо розгляду ними справи про адміністративне правопорушення і винесення ними постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (зокрема ст. 132-1 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У пункті 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція) визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Вищезазначене свідчить, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст.132-1 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення лише від імені органів Національної поліції і в даному випадку не можуть виступати як суб'єкти владних повноважень, які окремо від органу посадовою особою якого являються, виносять одноособові рішення.

Отже, здійснення інспектором патрульної поліції дій з притягнення позивача до адміністративної відповідальності належало до його повноважень, тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №681280 від 21.10.2018 року, серія ВР №189757 від 21.10.2018 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ВР №189757 від 21.10.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №681280 від 21.10.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення серія ВР №189757 від 21.10.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №681280 від 21.10.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій поліцейського патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Демченко Р.О. - відмовити.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій поліцейського патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Костенко Р.А. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 04 лютого 2019 року.

Суддя Чорна О.В.