Справа № 200/14681/18-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 р. Справа№200/14681/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Слов'янської міської ради Мицько Наталії Сергіївни, треті особи на стороні Відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання провести державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Державного реєстратора Слов'янської міської ради Мицько Наталії Сергіївни (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання провести державну реєстрацію права власності.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив наступне.

Оскаржуване рішення прийнято без врахування усіх обставин та наданих для реєстрації документів. Зазначив, що Відповідачем не враховано того, що відповідно до заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27 червня 2018 року за Позивачем визнано право власності на житловий будинок «А-1», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 «А».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

09 січня 2019 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі у якості третіх осіб на стороні Відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Станом на час розгляду справи Відповідачем не надано до суду відзив на адміністративний позов.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника Позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

На підставі нотаріально посвідченого Договору міни від 27.10.2017 р., реєстровий №2413 Позивачу належить 13/20 часток житлового будинку, які складають квартиру під №1, з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що складається з приміщень: 1-1/2,2 кв.м; 1-2/1,3 кв.м; 1-3/4,8 кв.м; 1-4/21,3 кв.м; 1-5/15 кв.м; 1-6/13,8 кв.м; 1-7/4,8 кв.м; 1-8/6,0 кв.м; 1-9/5,6 кв.м; 1/3,5 кв.м, загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м. (а.с. 13-14)

Відповідно до Довідки про уточнення ідеальних часток в праві спільної власності на домоволодіння від 24.10.2003 р., виданої КП БТІ м. Слов'янська, 13/20 часток домоволодіння (квартира 1), розташованого за адресою: АДРЕСА_3, включають також погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», 1/2 частку душу «Е», 1/24 частку вбиральні «Ж», 1/2 частку водопроводу №2, 1/2 частку паркану №1 (а.с. 16).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 04.01.2018 р. у справі №243/11239/17 було вирішено:

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №1 у житловому будинку «А-1», яка складається із приміщень: 1-1/2,2 кв.м; 1-2/1,3 кв.м; 1-3/4,8 кв.м; 1-4/21,3 кв.м; 1-5/15 кв.м; 1-6/13,8 кв.м; 1-7/4,8 кв.м; 1-8/6,0 кв.м; 1-9/5,6 кв.м; 1/3,5 кв.м, загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м., погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», 1/2 частка водопроводу №2, ворота №3, огорожа №4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 26-28).

Рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 04.04.2018 р. №237/3 надано 13/20 часткам житлового будинку, господарських та побутових будівель і споруд, які складаються із частки житлового будинку «А-1»: 1-1/2,2 кв.м; 1-2/1,3 кв.м; 1-3/4,8 кв.м; 1-4/21,3 кв.м; 1-5/15 кв.м; 1-6/13,8 кв.м; 1-7/4,8 кв.м; 1-8/6,0 кв.м; 1-9/5,6 кв.м; 1/3,5 кв.м, загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м., погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», А частка водопроводу №2, ворота №3, огорожа №4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4, поштову адресу: АДРЕСА_5 (а.с. 29).

З метою реєстрації права власності на нерухоме майно Позивач звернувся до державного реєстратора. Проте йому було видано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №40706292 від 19.04.2018 р. (а.с. 30)

Підставою для відмови з посиланням на ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 18, 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, державний реєстратор називає суперечності в поданих документах на державну реєстрацію, а саме: в технічному паспорті, рішенні виконкому про присвоєння поштової адреси, висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна зазначений житловий будинок, а в рішенні Слов'янського міськрайонного суду від 04.01.2018 р. визнано право власності на квартиру. У зв'язку з цим, на думку державного реєстратора, неможливо встановити, на що саме виникає право власності.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 27.06.2018 року у справі № 243/5085/18 було вирішено:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1», який складається із приміщень: 1-1/2,2 кв.м; 1-2/1,3 кв.м; 1-3/4,8 кв.м; 1-4/21,3 кв.м; 1-5/15 кв.м; 1-6/13,8 кв.м; 1-7/4,8 кв.м; 1-8/6,0 кв.м; 1-9/5,6 кв.м; 1/3,5 кв.м, загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м., погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», /4 частка водопроводу №2, ворота №3, огорожа №4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 31-33).

18.09.2018 року Позивач звернувся до державного реєстратора Слов'янської міської ради з заявою про державну реєстрацію права власності (а.с. 34) та подав наступні документи (а.с. 35):

- заява;

- квитанція про сплату реєстраційного збору;

- рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 04.04.2018 р. №273/3 про присвоєння поштової адреси;

- рішення Слов'янського міськрайонного суду від 04.01.2018 р.;

- заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27.06.2018 р.;

- технічний паспорт.

Проте державний реєстратор прав на нерухоме майно Мицько Наталія Сергіївна прийняла Рішення про відмову у державній реєстрації права власності № 43147545 від 24.09.2018 р. (а.с. 36). Підставою для відмови з посиланням на п. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 18, 23, 56 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127.

Позивач, не погоджуючись із таким рішенням, звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01 липня 2004 року (далі по тексту - Закон №1952-IV).

Відповідно до статті 4 Закону №1952-IV, державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори) (частина перша статті 6 Закону №1952-IV).

Пунктом 9 частини першої статті 27 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року (далі по тексту - Порядок №1127).

Відповідно до пункту 56 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:

1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду;

2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

Пунктом 54 Порядку №1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об'єднання, подаються:

- документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його поділу або об'єднання (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (крім випадків, коли об'єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об'єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення);

- технічний паспорт на новостворений об'єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об'єднання таких об'єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Для проведення державної реєстрації прав та їх обмежень на житловий будинок «А-1», що розташований за адресою: АДРЕСА_7 ОСОБА_1 подав до Центру адміністративних послуг м. Слов'янська Донецької обл. заяву № 30178278 та:

- рішення Слов'янського міськрайонного суду від 04.01.2018 р. у справі №243/11239/17 про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2; визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру №1 у житловому будинку «А-1», яка складається із приміщень: 1-1/2,2 кв.м; 1-2/1,3 кв.м; 1-3/4,8 кв.м; 1-4/21,3 кв.м; 1-5/15 кв.м; 1-6/13,8 кв.м; 1-7/4,8 кв.м; 1-8/6,0 кв.м; 1-9/5,6 кв.м; 1/3,5 кв.м, загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м., погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», 1/2 частка водопроводу №2, ворота №3, огорожа №4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4;

- рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 04.04.2018 р. №237/3 надано 13/20 часткам житлового будинку, господарських та побутових будівель і споруд, які складаються із частки житлового будинку «А-1»: 1-1/2,2 кв.м; 1-2/1,3 кв.м; 1-3/4,8 кв.м; 1-4/21,3 кв.м; 1-5/15 кв.м; 1-6/13,8 кв.м; 1-7/4,8 кв.м; 1-8/6,0 кв.м; 1-9/5,6 кв.м; 1/3,5 кв.м, загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м., погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», А частка водопроводу №2, ворота №3, огорожа №4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4, поштову адресу: АДРЕСА_5;

- заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27.06.2018 року у справі № 243/5085/18 про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок «А-1», який складається із приміщень: 1-1/2,2 кв.м; 1-2/1,3 кв.м; 1-3/4,8 кв.м; 1-4/21,3 кв.м; 1-5/15 кв.м; 1-6/13,8 кв.м; 1-7/4,8 кв.м; 1-8/6,0 кв.м; 1-9/5,6 кв.м; 1/3,5 кв.м, загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м., погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», /4 частка водопроводу №2, ворота №3, огорожа №4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_6;

- технічний паспорт.

З вищевикладеного випливає, що Позивач для державної реєстрації права власності на нерухоме майно подано документи передбачені пунктами 54, 56 Порядку №1127.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону №1952-IV, відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Аргументуючи вищевикладене, суд зазначає, що за достовірність даних в документах поданих для державної реєстрації відповідає заявник.

При цьому, досліджуючи оскаржуване рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43147545 від 24 вересня 2018 року, судом встановлено, що державний реєстратор, як на підставу для відмови у проведенні державної реєстрації вказує на відсутність реєстрації в Державному реєстрі речових прав всіх співвласників.

Суд не може погодитися з такими твердженями Відповідача з огляду на наступне.

Перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав визначений частиною першою статті 24 Закону №1952-IV.

Так у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

У вищевказаному переліку відсутня така підстава для відмови в державній реєстрації прав, на яку у своєму рішенні посилається Відповідач.

Згідно пункту 18 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Пунктом 23 Порядку передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

При цьому, суд звертає увагу Відповідача на частину п'яту статті 24 Закону №1952-IV, якою прямо встановлено, що відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що державним реєстратором, всупереч вимог Закону №1952-IV, прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43147545 від 24 вересня 2018 року з підстав, не передбачених даним Законом.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вимог даної статті, Відповідач не довів та не обґрунтував суду правомірність оскаржуваного рішення.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення № 43147575 від 24.09.2018 року.

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання державного реєстратора Слов'янської міської ради провести державну реєстрацію права власності за Позивачем на житловий будинок «А-1» за адресою: АДРЕСА_7 то суд доходить висновку, що вони не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження Відповідача щодо проведення державної реєстрації прав власності є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією даного суб'єкта.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Також Постановою ВАСУ від 21 жовтня 2010 року №П-278/10 встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо зобов'язання державного реєстратора Слов'янської міської ради провести державну реєстрацію права власності за Позивачем на житловий будинок «А-1» за адресою: АДРЕСА_8 - задоволенню не підлягають.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо необхідності визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43147545 від 24.09.2018 року, суд з метою повного та належного захисту прав Позивача, вважає за необхідне зобов'язати державного реєстратора Слов'янської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 вересня 2018 року № 30178278 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок «А-1» за адресою: АДРЕСА_8.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип верховенства права, який відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунтами 2, 3 розділу І Положення про Центр надання адміністративних послуг міста Слов'янська (ЦНАП) у новій редакції, яке розміщено на офіційному сайті Слов'янської міської ради Донецької області (http://www.slavrada.gov.ua/?view=cnap1) визначено, що ЦНАП утворюється, ліквідується або реорганізовується за рішенням міської ради. ЦНАП підзвітний та підконтрольний міській раді, підпорядкований виконавчому комітету, міському голові.

Враховуючи, що державний реєстратор Слов'янської міської ради підконтрольний міській раді, суд приходить до висновку про необхідність стягнення сплаченого Позивачем судового збору саме з Слов'янської міської ради Донецької області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_9, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) до Державного реєстратора Слов'янської міської ради Мицько Наталії Сергіївни (АДРЕСА_10), треті особи на стороні Відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 (АДРЕСА_11/2, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_4 (АДРЕСА_12, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_5 (АДРЕСА_11, РНОКПП НОМЕР_3), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання провести державну реєстрацію права власності - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 43147545 від 24.09.2018 р., прийняте державним реєстратором Слов'янської міської ради Донецької області Мицько Наталією Сергіївною.

Зобов'язати державного реєстратора Слов'янської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 вересня 2018 року № 30178278 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок «А-1» за адресою: АДРЕСА_7 з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов'янської міської ради Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов'янськ, пл. Соборна, буд. 2, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 січня 2019 року.

Повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2019 року.

Суддя Череповський Є.В.