Справа № 821/117/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/117/18

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Дмитрієва О.О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення - 05.09.2018р.) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19.01.2018 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС України у Херсонській області (правонаступник ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12.10.2017 року №000094/21-22-40- про застосування до нього фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 351 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення податкового органу є протиправним, оскільки воно було прийнято з помилковими розрахунками та у формі, що не відповідає приписам чинного законодавства.

Ухвалою судді Херсонського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у задоволені позовних вимог ФОП ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ФОП ОСОБА_1 01.10.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою судді П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018р. вказану апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку із несплатою позивачем (апелянтом) судового збору.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018р. за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 27.12.2018р. справу призначено у відкритому судовому засіданні на 30.01.2019р. о 14.30. Явка сторін обов'язковою не визнавалася.

21.01.2019р. до суду апеляційної інстанції від ФОП ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд даної справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019р. у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції - відмовлено.

30.01.2019р. в судове засідання суду апеляційної інстанції апелянт (позивач) не прибув з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений.

Представник апелянта (позивача), будучи своєчасно і належним чином повідомлений, 30.01.2019р. в судове засідання суду 2-ї інстанції також не прибув та надіслав клопотання (вх.№1501 від 29.01.2019р.), в якому, не надавши жодних доказів, просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату в зв'язку з його участю в інших судових процесах в судах м.Рівне та у зв'язку із хворобою позивача.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції 30.01.2019р. прибув та у зв'язку з неявкою апелянта і його представника, надав заяву про розгляд даної справи без його участі або в порядку письмового провадження.

В зв'язку з вказаними вище обставинами, апеляційний суд, визнавши неявку позивача та його представника неповажною, розглянув справу у відкритому судовому засіданні без участі сторін та за наявними у справі матеріалами (доказами).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом 1-ї інстанції встановлено наступні обставини справи.

22.01.2016 року Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 відносно можливого вчинення ФОП ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України (т.б. незаконного виготовлення підакцизних товарів - пива, із використанням обладнання, що забезпечує його масове виробництво).

В ході досудового розслідування цього кримінального правопорушення встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1), в порушення вимог ст.ст.1,2,15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, кон'ячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481 від 19.12.1995р., не маючи відповідної ліцензії на виробництво алкогольних напоїв, в період 2015 року, на власних виробничих потужностях пивоварні, розташованої за адресою: Херсонська область, м.Генічеськ, вул.Колгоспна,2а, здійснював незаконне виготовлення підакцизних товарів - «пива» із використанням обладнання, що забезпечує його масове виробництво.

11.08.2017 року, в ході досудового розслідування по справі, слідчим органом було проведено санкціонований судом обшук за адресами: Херсонська область, м.Генічеськ, вул.Колективна,2-а та - м.Генічеськ, пр.Миру,б/н, в ході яких виявлено «резервуари» та «кеги» із рідинами жовтого та коричневого кольорів із характерним запахом пива. В резервуарі №19 - 1700 л рідини, у резервуарі №14 - 300 л рідини, у резервуарі №3 - 1900 л рідини, у резервуарі №5 - 1950 л рідини. Усього - 5 850 л рідини. З даних рідин відібрано зразки для експертного дослідження.

Далі, постановою ст.слідчого з ОВС ВКР СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області підполковника податкової міліції Дятчина А.П. фахівці ПАТ «Українська галузева компанія по виробництву пива, безалкогольних напоїв та мінеральних вод «УКРПИВО» були залучені в якості «спеціалістів» для проведення досліджень зразків вилучених рідин.

За наслідками проведених досліджень (протоколи досліджень №№1-10) вказаними вище «спеціалістами» встановлено, що надана на дослідження «рідина» є підакцизним товаром - «пивом солодовим», виготовленим із солоду пивоварного ячмінного світлого та карамельного з додаванням хмеле-сировини і відповідає вимогам ДСТУ 3888:2015 «Пиво» Загальні умови.

Також, під час досудового розслідування цього кримінального провадження слідчим було допитані в якості свідків: технолога - механіка виробництва, що належить ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_3, продавця ОСОБА_4 та іншого продавця, яка періодично підміняла останню.

З показів вказаних вище свідків встановлено, що виробничі потужності, які знаходяться за адресою: м.Генічеськ, вул.Колективна,2-а належать ФОП ОСОБА_1 та використовуються ним для виробництва «пива» щонайменше з весни 2015 року. Вироблене ж пиво, в своє чергу, реалізовується ФОП ОСОБА_1 за місцем виробництва та за адресою: м.Генічеськ, пр.Миру - по ціні 30 грн. за 1 літр.

В подальшому, зібрана під час досудового розслідування інформація була виокремлена та передана супровідним листом №401/21-22-23-03-01 від 14.09.2017 року на адресу начальника Відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Херсонській області Танань Г.В.

За результатами розгляду переданих матеріалів кримінального провадження, уповноваженою особою ГУ ДФС у Херсонській області 12.10.2017 року було прийнято рішення №000094/21-22-40-, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення абз.3 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 351 000 грн.(т.б. 5850л. х 30 грн. х 200%).

Не погоджуючись з таким рішеннями контролюючогооргану органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995р. №481/95-ВР (в редакції від 23.03.2017р.).

Так, абзацом 9 ст.1 вказаного Закону №481/95-ВР надано визначення поняттю «пиво», згідно якого, «Пиво» - це насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5% об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Частиною 3 ст.2 цього ж Закону України №481/95 встановлено, що виробництво алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється суб'єктами господарювання незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії.

Контроль же за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (ч.1 ст. 16 ЗУ №481/95)

Як встановлено приписами пп.191.1.13,191.1.14 п.191.1. ст.191 ПК України, контролюючі органи, окрім іншого, здійснюють ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

При цьому, зі змісту положень п.41.1 ст.41 ПК України видно, що «контролюючий орган» - це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Пунктом 1 абз.1 п.7 «Положення про Державну фіскальну службу України» (затв. Постановою КМУ від 21.05.2014р. №236) визначено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Свої повноваження ДФС здійснює безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Отже, враховуючи вказані вище норми діючого законодавства, Головне управління ДФС у Херсонській області (правонаступником, якого є відповідач) - це є територіальний орган ДФС, контролюючий орган, уповноважений, окрім іншого, здійснювати ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом, а також на здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контролю за їх цільовим використанням та на забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері. Тобто й органом, який контролює дотримання норм Закону №481/95.

Відповідно до вимог пп.83.1.6 п.83.1 ст.83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема: інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Так, пунктом 5 «Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»» (затв. Постановою КМУ №790) передбачено, що однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як встановлено з матеріалів справи та вже зазначалося вище, підставою для прийняття відповідачем оскарженого рішення про застосування до позивача фінансових санкцій стали матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000010, надіслані на адресу контролюючого органу супровідним листом №401/21-22-23-03-01 від 14.09.2017р., що, в свою чергу, і є встановленим Законом способом отримання інформації про порушення платником податків вимог Закону України №481/95.

Як слідує зі змісту приписів ч.1 ст.17 Закону №481/95, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, як свідчать положення абз.3 ч.2 ст.17 вказаного Закону №481/95, безпосередньо за виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії встановлена відповідальність - 200 % вартості виробленої продукції (за оптово-відпускними цінами), але не менш 85 000 грн.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії протоколу обшуку від 11.08.2017р., проведеного ст.слідчим з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області підполковником податкової міліції Дятчиним А.П. на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду від 08.08.2017р., на території будівель і споруд, розташованих за адресою: Херсонська область, м.Генічеськ, вул.Колективна,2-а, слідчою групою були виявлені належні ФОП ОСОБА_1 виробничі потужності, які призначені для виробництва «пива», ліцензії на виробництво якого останній не має.

Даний факт відсутності у позивача відповідної ліцензії підтверджується наявним в матеріалах справи листом-відповіддю в.о. директора Департаменту податків і зборів з юридичних осіб ОСОБА_6, зі змісту якого видно, що станом на 04.05.2017 року ФОП ОСОБА_1 документи на отримання ліцензій на виробництво та оптову торгівлю алкогольними напоями не подавав та ліцензій не отримував.

Як свідчать матеріали справи, належність виявлених засобів виробництва саме ФОП ОСОБА_7, їх призначення та тривалість їх використання для незаконного вироблення підакцизних товарів підтверджена показами свідків, допитаних в рамках кримінального провадження. Об'єм виявленої в ході обшуку виробленої на цьому виробництві продукції, яка, згідно наявних у справі протоколів дослідження від 21.08.2017р., за фізико-хімічними показниками визнана «пивом», склав 5850 літрів.

Крім того, як видно з матеріалів справи, відпускна ціна виготовленого позивачем без ліцензії «пива», згідно показів свідків, які безпосередньо займались реалізацією виробленого пива, склала 30 грн. за 1 літр.

Отже, за таких обставин, судова колегія оцінивши наявні в матеріалах справи докази, як і суд 1-інстанції, вважає доведеним факт виробництва та реалізації позивачем - ФОП ОСОБА_7 алкогольних напоїв (в даному випадку - пива) без наявності ліцензії, закономірним наслідком чого і є застосування до нього фінансових санкцій, передбачених абз.3 ч.2 ст.17 Закону України №481/95.

Що ж стосується безпосередньо самого механізму застосування фінансових санкцій та форми спірного рішення, які позивач, в свою чергу, вважає неправильними, то з цього приводу судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» безпосередньо встановлений приписами Порядку №790 та Закону України №481/95.

Так, ч.4 ст.17 Закону №481/95 передбачено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною 2 цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Як вже зазначалося вище, спеціальним нормативно-правовим актом у відповідних правовідносинах є Порядок №790, згідно п.2 якого, фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. (п.6 Порядку №790).

Форма ж рішення про застосування фінансових санкцій, в свою чергу, передбачена відповідним додатком до Порядку №790.

Таким чином, з системного аналізу вказаних вище законодавчих норм беззаперечно встановлено, що відповідач є органом державної влади, до компетенції якого входить, зокрема, нагляд за дотриманням суб'єктами відповідальності норм Закону №481/95. А тому, отримавши у передбачений законом спосіб матеріали кримінального провадження про порушення норм зазначеного закону ФОП ОСОБА_1, ГУ ДФС, діючи в межах своїх повноважень, прийнято оскаржуване рішення, порядок прийняття і форма якого чітко передбачені Законом України №481/95 та спеціальним нормативно-правовим актом, виданим на його розвиток - Порядком №790.

Розмір же фінансової санкції, який був визначений у цьому рішенні ГУ ДФС шляхом множення об'єму неліцензійної продукції на встановлену ціну реалізації додатково помноженої на 200% склав 351 000 грн. (т.б. 5850л*30 грн. *200%).

Стосовно ж надісланих представником позивача 29.01.2019р. на електронну адресу суду неналежно засвідчених копій додаткових доказів (т.б. видаткових (расходних) накладних, декларацій виробника та нотаріально посвідчених заяв від 28.01.2019р. громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_3 про відмову від своїх показів, які вони надавали в рамка кримінального провадження), то судова колегія, діючи в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи приписи ст.94, ч.ч.3,4 ст.308 КАС України, не може прийняти їх до уваги, оскільки останні були подані не в оригіналах, не були предметом розгляду (дослідження) в суді 1-ї інстанції, так як «з'явилися» значно пізніше оскаржуваного рішення відповідача та рішення суду 1-ї інстанції, а також не були зазначені в апеляційній скарзі і не додані до неї.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, судова колегія, як і окружний суд, вважає, що позивач, в даному випадку не надав належних і достатніх доказів та аргументів в обґрунтування своєї правової позиції, що дозволяє дійти висновку про те, що факт порушення позивачем вимог абз.3 ч.2 ст.17 Закону №481/95 дійсно мав місце, а тому, відповідно, оскаржуване рішення ГУ ДФС №000094/21-22-40- від 12.10.2017р. є правомірним та скасуванню з зазначених позивачем підстав не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04.02.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук