Справа № 808/771/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2019 року

м. Дніпро

справа № 808/771/18

Суддя І інстанції – Стрельнікова Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до відповідача 1: Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, відповідача 2: Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відповідача 3: Офісу великих платників податків ДФС про скасування реєстрації податкової застави,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень просило: скасувати реєстрацію податкової застави згідно із актом опису майна №8 від 21.05.2015; визначити спосіб виконання судового рішення шляхом припинення реєстрації податкової застави, зареєстрованої 27.05.2015 за №15361940 (контрольна сума 8ДБ8Г0А46А). Визначити порядок виконання судового рішення – шляхом вилучення реєстратором (ДП «Національні інформаційні системи») з Державного реєстру обтяжень рухомого майна податкової застави, зареєстрованої 27.05.2015 за №15361940; визначити строк виконання судового рішення – місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішення на підставі якого було зареєстровано податкову заставу скасовано в судовому порядку, а тому до державного реєстру не внесено відомостей про скасування рішення, яке було підставою для опису майна.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року позов було задоволено частково. Зобов’язано Офіс великих платників податків ДФС у порядку, передбаченому п.6 «Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 05.07.2004, подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення публічного обтяження у вигляді податкової застави майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» згідно акту опису майна №8 від 21 травня 2015 року, зареєстрованої 27 травня 2015 року за №15361940. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Офісу великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що у товариства наявний податковий борг, а тому майно такого платника передається у податкову заставу. Підстави передбачені п. 93.1 ст. 93 ПК України для звільнення майна позивача з податкової застави відсутні .

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Офісу великих платників податків ДФС підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник Державного підприємства «Національні інформаційні системи» просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, інші сторони не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, правову оцінку досліджених судом доказів у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 березня 2015 року Міжрегіональним головним управлінням ДФС – Центральним офісом з обслуговування великих платників прийнято рішення №5410/10/28-10-23-26 про опис майна ТОВ «Технохімреагент» у податкову заставу.

27 травня 2015 року Міжрегіональне головне управління ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників зареєструвало за №15361940 (контрольна сума 8ДБ8Г0А46А) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкову заставу – майно платника податків з актом опису майна від 21.05.2015 №8, про що свідчить Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2015 року у справі №826/7149/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2015, визнано протиправними та скасовано: податкову вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників від 10.03.2015 №23-11 та рішення від 10.03.2015 №5410/10/28-10-23-26.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в судовому порядку було скасовано рішення, яке стало підставою для обтяження рухомого майна у податкову заставу, а враховуючи те, що офіс великих платників податків Державної фіскальної служби є правонаступником всіх прав і обов’язків Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків а тому , для проведення державної реєстрації припинення публічного обтяження №15361940 від 27.05.2015 відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру податковим керуючим Офісу великих платників податків ДФС за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру на підставі сформованої ним заяви.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, визначений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» N 1255-IV від 18.11.2003 (далі – Закон №1255-IV).

Згідно із ст. 2 Закону №1255-IV, обтяжувач, це уповноважений орган (особа) при публічному обтяженні; кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням; власник рухомого майна, що знаходиться у володінні боржника; будь-яка інша особа, на користь якої встановлюється договірне обтяження; особа, яка здійснює управління рухомим майном в інтересах кредитора.

Відповідно до статті 3 Закону №1255-IV обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором.

Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом.

Статтею 37 Закону №1255 визначено, що до публічних обтяжень належать:

1) податкова застава;

2) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішення суду для забезпечення цивільного позову або при порушенні провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця;

3) звернення стягнення на рухоме майно відповідно до рішення суду, винесеного за позовом, який стосується виконання незабезпечених зобов'язань боржника;

4) пункт 4 частини першої статті 37 виключено

5) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом;

6) інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються публічними.

Порядок встановлення і зміст окремих видів публічних обтяжень визначаються законом. Публічне обтяження набирає чинності з моменту його реєстрації в Державному реєстрі.

Згідно з статтею 41 Закону №1255 публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили. Публічне обтяження також припиняється внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження.

Відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом п'яти днів із дня його припинення. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу.

Уповноважений орган несе відповідальність у встановленому законом порядку за порушення обов'язку щодо реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються: 1) відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; 3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; 4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.

Як передбачає частина друга статті 43 Закону №1255, держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер.

Частина п'ята статті 43 цього Закону передбачає, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року №830 (далі по тексту – Порядок №830), державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.

07 вересня 2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань надання інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна» від 24.05.2017, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» від 05.07.2004 №830, зокрема в частині визначення Реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до абз.5 п.2 Порядку №830, реєстратори – це суб’єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Згідно з абз.4 п.4 Порядку №830, державна реєстрація податкової застави, предметом якої є рухоме майно, проводиться податковим керуючим, яким складено акт опису.

Абзацом третім п.6 цього Порядку передбачено, що у разі проведення державної реєстрації публічних обтяжень рухомого майна державним або приватним виконавцем та податковим керуючим відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі сформованої ними заяви за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру.

Відповідно до ст.4 Закону №1255 обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

Одним з видів публічних обтяжень, згідно із п. 1 ст. 37 Закону №1255 є податкова застава.

Згідно із пп.14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова застава – спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов’язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений Податковим кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов’язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до абз.3 п.1 Положення про Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, затвердженого наказом Державної фіскальної служби №504 від 09.06.2016, офіс великих платників податків Державної фіскальної служби є правонаступником всіх прав і обов’язків Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків.

Виходячи і встановлених обставин справи, а саме визнання протиправними та скасування податкової вимоги Міжрегіонального головного управління ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників від 10.03.2015 №23-11 та рішення від 10.03.2015 №5410/10/28-10-23-26 в судовому порядку та враховуючи положення статті 41 Закону №1255 та факт правонаступництва Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків що для проведення державної реєстрації припинення публічного обтяження №15361940 від 27.05.2015 відомості про обтяження рухомого майна повинні вноситися до Реєстру податковим керуючим Офісу великих платників податків ДФС за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру на підставі сформованої ним заяви.

Крім того судом першої інстанції вірно спростовано доводи офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо наявності у підприємства податкового боргу через відсутність документального підтвердження.

З урахуванням внесених змін до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» від 05.07.2004 №830, зокрема в частині визначення Реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з метою належного захисту прав позивача, суд вірно зобов’язав Офіс великих платників податків ДФС у порядку, передбаченому п.6 «Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 05.07.2004, подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення публічного обтяження у вигляді податкової застави майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» згідно акту опису майна №8 від 21 травня 2015 року, зареєстрованої 27 травня 2015 року за №15361940.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 30 січня 2019 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник