Справа № 804/2111/16
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/2111/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року (суддя Верба І.О., місто Дніпро, повний текст постанови складено 04.07.2016 року) у справі № 804/2111/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними дії та бездіяльність, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

13.04.2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі по тексту - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач-2), в якому, просив визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. від 16 вересня 2015 року №813 в частині визнання нікчемними договорів банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 13 лютого 2015 року №007-03612-130215, від 13 лютого 2015 року №006-03612-130215; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити його до Загального реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом подання інформації до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зміни до Загального реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з метою забезпечення виплати коштів за договором №005-03612-130215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 13 лютого 2015 року на суму 172504,37 грн. (еквівалент 6422,83 доларів США).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. від 05.10.2015 року №15 «Про обмеження здійснення на час ліквідації АТ «Дельта Банк» операцій щодо виплат коштів вкладникам-фізичним особам за відповідними рахунками», в частині зупинення операцій щодо виплат коштів ОСОБА_2 за договорами банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 13 лютого 2015 року №007-03612-130215, від 13 лютого 2015 року №006-03612-130215; визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо визнання нікчемними договорів банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 13 лютого 2015 року №007-03612-130215, від 13 лютого 2015 року №006-03612-130215, укладених між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2, оформлені листами №8821/3291 від 23.09.2015 року, №8821/3324 від 23.09.2015 року; зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію шляхом внесення змін до такого переліку про ОСОБА_2 як вкладника, який має право на виплату відшкодування за договорами банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 13 лютого 2015 року №007-03612-130215, від 13 лютого 2015 року №006-03612-130215 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд першої інстанції постанову мотивував тим, що ОСОБА_2 як вкладник банку, укладаючи договір з банком та приймаючи кошти від іншої особи, діяв в межах договірних відносин, виконав вимоги законодавства, уклав договір у письмовій формі, умови укладеного договору, не суперечать діючому законодавству України. Суд вказував, що згідно вимог ч.ч. 3, 5, 7 ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею, тобто особа вкладник не може знати про проблемність банку і утриматись від укладання договору депозиту. З матеріалів справи не встановлено, а відповідачем не підтверджено, що внаслідок операцій позивач або інші кредитори отримали більші переваги, у тому числі, шляхом збільшення мінімальної суми, що мала бути виплачена Фондом. Суд констатував факт відсутності направленого на адресу позивача повідомлення про нікчемність договору, яке може бути надіслано виключно Фондом або, у разі делегування таких повноважень, - відповідною Уповноваженою особою. Судом встановлено, що наказом Уповноваженої особи від 05.10.2015 року №15 встановлені обмеження на час ліквідації АТ «Дельта Банк» операцій щодо виплаті позивачці коштів за рахунками на підставі протоколу засідання комісії з перевірки вкладів фізичних осіб від 22.09.2015 року, однак судом не встановлено об'єктивно будь-якої підстави для такого обмеження.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадиров В.В., подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Апелянт зазначав, що Уповноважена особа, визнаючи правочини укладені між ОСОБА_2 та банком щодо банківського вкладу нікчемним, діяв в межах своїх повноважень, що передбачені чинним законодавством, оскільки правочини неплатоспроможного банку з підстав наведених у пунктах 2, 3, 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», укладені між особами та банком після визнання банку проблемними, та спрямовані на збільшення кредиторських вимог, є нікчемними. Апелянт вказував, що у ПАТ «Дельта Банк» існує постанова про заборону зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються із рахунків, відкритих у ПАТ «Дельта Банк» іншими особами з метою дроблення вкладів інших осіб, і позивачу та банку відомо про таку заборону, тобто, перераховуючи кошти від однієї фізичної особи до іншої у безготівковій формі позивач завідомо намагався нанести банку збитки, а особа, яка перерахувала кошти на рахунок ОСОБА_2 здійснила дроблення свого вкладу з метою першочерговості повернення його коштів. В силу норм ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Заявник апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_2 своїми діями щодо укладання договору фактично збільшив зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що створило для особи, чиї кошти було подроблено та перераховано на рахунки інших осіб, у тому числі ОСОБА_2, пільгові, не передбачені законодавством умови отримання грошей, що перебувають на рахунках у банку.

Після апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. задоволено частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року скасовано та провадження у справі закрите.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» включити позивача до Загального реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом подання інформації до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зміни до Загального реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з метою забезпечення виплати коштів за договором №005-03612-130215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 13 лютого 2015 року на суму 172504,37 грн. (еквівалент 6422,83 дол. США), - скасовано; справу в цій частині направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» від 16 вересня 2015 року №813 в частині визнання нікчемними договорів банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 13 лютого 2015 року №007-03612-130215, від 13 лютого 2015 року №006-03612-130215 - змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції постанови, в решті рішення суду в частині цих позовних вимог залишено без змін.

Відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №455/2017, зокрема, ліквідовано Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд та утворено Третій апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року матеріали вищезазначеної адміністративної справи передано на розгляд колегії суддів: Сафронова С.В. (головуючий суддя), Чепурнов Д.В., Мельник В.В.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, враховуючи постанову Верховного Суду від 21.11.2018 року про часткове направлення справи у частині позовних вимог до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 13.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір №005-03612-130215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати використанням електронних платіжних засобів, відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 в доларах США.

13.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено договір №006- 03612-130215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» в доларах США, відповідно до якого позивач розмістив в банку вклад в сумі 2709 доларів США до 27.02.2015 року включно, відкрив вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2.

Платіжним дорученням №45877697 від 13.02.2015 року грошові кошти в сумі 2709 доларів США були перераховані ОСОБА_6 на рахунок ОСОБА_2, зазначений в депозитному договорі.

Також, 13.02.2015 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір №007-03612- 130215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США. Відповідно до договору №007-03612-130215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 13.02.2015 року позивач розмістив у відповідача вклад в сумі 3700 доларів США по 27.02.2015 року включно.

Встановлено, що платіжним дорученням №45877893 від 13.02.2015 року грошові кошти в сумі 3700 доларів США були перераховані ОСОБА_7 на вкладний рахунок позивача, зазначений в депозитному договорі.

ОСОБА_2 27.02.2015 року звернувся до банку з письмовою заявою про повернення вкладів за депозитними договорами.

Постановою Правління Національного банку України №150 ПАТ «Дельта Банк» 02.03.2015 року віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року включно та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Крім того, Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 року було внесено зміни до рішення №51 від 02.03.2015 року та запроваджено в ПАТ «Дельта Банк» тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року.

15.09.2015 року складено Протокол засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015 року, відповідно до якого виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На підставі вказаного Комісією запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк» видати відповідний наказ щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на вкладні рахунки були перераховані іншими фізичними особами, та які є нікчемними згідно п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та щодо застосування наслідків такої нікчемності.

Наказом № 408 від 29.05.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадировим В.В. визначено у строк до 31.08.2015 року (який наказом № 691 продовжено до 01.10.2015 року) здійснити перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу, вчинених ПАТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону.

Наказом Тимчасової адміністрації №813 від 16.09.2015 р. «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», до позивача застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк»

15.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до банку з проханням надати інформацію щодо невиплати відшкодування грошових коштів. Листом від 17.06.2015 року № 05-3008446 банк повідомив, що за рахунками, відкритими на ім'я позивача, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації та здійснюється перевірка операцій з такими рахунками.

12.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся до банку з заявою по надання інформації щодо невиплати відшкодування грошових коштів. Листом від 10.11.2015 року за №05-31063354 банк повідомив, що за результатами проведеної перевірки на предмет виявлення правочинів (у том числі, договорів), що є нікчемними, було виявлено, що договір №006-03612-13021: банківського вкладу (депозиту) від 13.02.2015 року та договір №007- 03612-130215 банківського вкладу (депозиту) від 13.02.2015року (нараховані проценти за вкладами та суму вкладів було зараховано на поточний рахунок НОМЕР_1 відкритий згідно договору №005-03612-130215 від 13.02.2015 року) є нікчемними відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до статей 26, 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» , або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначені повноваження уповноваженої особи Фонду. Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право, зокрема: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2-3 розділу IV вищезазначеного Положення передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, для визначення вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та передає сформований перелік вкладників до Фонду. В подальшому Фонд на підставі такого переліку складає Загальний реєстр вкладників, який затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Дійсно, відповідач має право на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, у випадках, визначених у статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 не був включений до Переліку рахунків та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з нікчемністю договору банківського вкладу № 006-03612-130215 від 13.02.2015 року та договору № 007-03612-130215 від 13.02.2015 року.

Однак, доказів на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадировим В.В. не наведено, оскільки умови договорів банківського вкладу (депозиту) є типовими, та з них не вбачається, які саме пільги або переваги отримав (міг би отримати) позивач.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до платіжного доручення на вкладний рахунок позивача внесено кошти у розмірі 6409,00 доларів США.

Враховуючи відсутність підстав для визнання правочину нікчемним та фактичне внесення коштів на рахунок, що підтверджується належним чином оформленим платіжним дорученням, колегія суддів дійшла висновку що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадировим В.В. протиправно не включено позивача до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Таким чином, виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі переліку рахунків вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою Фонду.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 є вкладником ПАТ «Дельта Банк», кошти вкладені ним за договорами № 006-03612-130215 від 13.02.2015 року та № 007-03612-130215 від 13.02.2015 року не повернуті йому як вкладнику відповідно до умов договору. Повернення коштів відбулось внаслідок застосування наслідків визнання договору вкладу нікчемним, однак враховуючи неправомірність дій Уповноваженої особи щодо визнання договору банківського вкладу нікчемним, кошти ОСОБА_2 підлягають поверненню за правилами статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто шляхом включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Варто враховувати, що позовна вимога про визнання протиправними дії та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова В.В. про визнання договору банківського вкладу № 006-03612-130215 від 13.02.2015 року та договору № 007-03612-130215 від 13.02.2015 року нікчемними - вирішена Верховним Судом, мотиви щодо такої позовної вимоги викладено у постанові від 21.11.2016 року. У такому разі, задоволенню підлягають інші позовні вимоги позивача.

Згідно частин 3, 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат, здійснених суб'єктом владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року у справі № 804/2111/16 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник