Справа № 215/4488/18(2-а/215/162/18)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2019 року м. Дніпросправа № 215/4488/18(2-а/215/162/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 жовтня 2018 року (суддя Квятковський Я.А.) в адміністративній справі №215/44881/18(2-а/215/162/18) за позовом ОСОБА_1 до Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Голови виконавчого комітету Тернівської районної м. Кривий Ріг, яка виявилась у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду заяви позивача від 19.06.2018 року, згідно порядку ст.ст. 7, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу» і не вжиття заходів для забезпечення непорушного права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму; притягнути до адміністративної відповідальності і зобов'язати голову виконавчого комітету Тернівської районної ради у м. Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом для забезпечення права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на забезпечення для позивача рівня життя не нижче від прожиткового мінімуму згідно заяви від 19.06.2018 року; захистити права позивача бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 19.06.2018 року та право викривати недоліки в роботі голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання його прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення; визнати протиправною бездіяльність голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг, яка виявилась у не вжитті заходів для забезпечення гарантії, зазначеної у ст. 33, 46, 48,Конституції України відповідно до вимог заяви від 19.06.2018 року, шляхом її виконання окремим пунктом.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 жовтня 2018 року матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії передані на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосуванням судом правил територіальної підсудності і порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити позов до належного суду для розгляду. Апелянт зазначає, що суддя визначив помилкові підстави, межі повноважень та спосіб дій відповідача, встановив помилковий характер спору, правовий статус та правову природу відповідача.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні о 11:00 годині на 04 грудня 2018 року. У зв'язку із відсутністю підтвердження про отримання скаржником повістки про виклик, судом апеляційної інстанції повторно направлена повістка про виклик в судове засідання на 29 січня 2019 року о 13:30 год.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи не прибули.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв'язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався приписами статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши, що предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Відповідно до статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

ОСОБА_1 оскаржена до суду бездіяльність Голови виконавчого комітету Тернівської районної м. Кривий Ріг, яка виявилась у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду заяви позивача від 19.06.2018р., згідно порядку ст.ст. 7, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу».

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що за предметною юрисдикцією справа має розглядатись Дніпропетровським окружним адміністративним судом ґрунтується на правильному застосування норм процесуального права.

Доводи скаржника щодо наявності позовної вимоги про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача на правильність судового рішення не впливають, оскільки пункт 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає розгляд місцевими загальними судами як адміністративними судами справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Звернення до суду про притягнення до адміністративної відповідальності не може розглядатись як вимога позовного характеру.

Разом з цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не забезпечено дотримання територіальної підсудності за вибором позивача відповідно до частин 1,2 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 25 Кодексу адміністративного судочинства України регулює питання територіальної юрисдикцій адміністративних справ. Натоміть, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції направив справу до окружного адміністративного суду у зв'язку із порушенням предметної підсудності.

Згідно до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний Кодекс адміністративного судочинства України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з частино 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, чинним Кодексом адміністративного судочинства не заборонено застосовувати аналогію закону.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема, визначених статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України. З метою уникнення підстав для можливого скасування судового рішення направлено справу за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про правильнісь передачі адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 жовтня 2018 року в адміністративній справі №215/4488/18(2-а/215/162/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 cічня 2019 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук