Справа № 568/1389/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1408/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції Тищенка Івана Вікторовича на рішення Радивилівського районного суду Рівненської обл. від 14.12.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції Тищенка Івана Вікторовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Панчук М.В.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 00 хв. 14.12.2018р., м.Радивилів Рівненської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 14.12.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

03.10.2018р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії НК № 438112 від 20.09.2018р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (а.с.1-4, 15-22).

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської обл. від 14.12.2018р. заявлений позов задоволено частково; постанову серії НК № 438112 від 20.09.2018р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, скасовано, а справу надіслано на новий розгляд до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції Тищенка І.В.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.41-42).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції Тищенко І.В., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.47-51).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно фактичних обставин справи позивачем допущено порушення п.2.9 «в» та п.30.2 Правил дорожнього руху /ПДР/, а саме керування транспортним засобом з номерним знаком, який не освітлений в темну пору доби, у зв'язку з чим останнього правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. При цьому, апелянтом в установленому порядку та в межах наданої компетенції розглянуто справу про адміністративне правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

При цьому, належним доказом по справі є представлений суду відеозапис вчиненого порушення, покликання на який (бодікамера 00084) є у постанові відповідача, винесеній за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також під час розгляду справи позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, при цьому будь-яких бажань на ознайомлення з матеріалами справи, інших заяв чи клопотань від нього не надходило.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як слідує з матеріалів справи, о 22 год. 10 хв. 20.09.2018р., на 265 км автодороги Київ-Харків-Довжанський позивач ОСОБА_2 керував вантажним автомобілем марки «Renault Magnum 460», державний номерний знак НОМЕР_1, та напівпричепом марки «Schmitz», державний номерний знак НОМЕР_2, із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9 «в» та п.30.2 ПДР.

На підставі наведеного, Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції Тищенком І.В. винесено постанову серії НК № 438112 від 20.09.2018р., згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.35).

На звороті постанови вчинено запис: «Ознайомлений, від підпису відмовився, правопорушення усунено на місці», дата якого 20.09.2018р., що засвідчено підписом позивача.

Для підтвердження факту правопорушення відповідачем представлено відеозапис із його бодікамери 00084, на який також є покликання в постанові серії НК № 438112 від 20.09.2018р.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дійсно допущено порушення ПДР, яке полягало у керуванні транспортним засобом із напівпричепом, номерний знак якого не освітлювався. У присутності інспектора позивач усунув технічну несправність, після чого було відновлено освітлення номерного знаку. Разом з тим, відповідач порушив процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не роз'яснив позивачу його прав та обов'язків, не надав для ознайомлення докази по справі. Із змісту представленого відеозапису не вдається з'ясувати, кому і які права та обов'язки роз'яснювалися, яка справа розглядається, і хто здійснює її розгляд. Надані відеофайли не містять ідентифікації відео з бодікамери 00084, що унеможливлює встановлення достовірності фіксації саме події, вказаної в оскаржуваній постанові, через що вказані файли є неналежними доказами по справі.

Оскільки під час судового розгляду встановлено порушення позивачем вимог ПДР, однак розгляд справи проведено із порушенням передбаченого законом порядку, тому постанова відповідача підлягає скасуванню із надісланням справи на новий розгляд до компетентного органу.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до норм ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р.:

п.2.9.«в» - водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

п.30.2 - на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту заявленого позову слідує, що позивач не заперечує сам факт керування транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком, однак наголошує на тому, що технічні несправності були ним усунуті в присутності відповідача на місці зупинки автомобіля.

Разом з тим, інспектором не було дотримано процедури розгляду справи, а саме: не роз'яснено права та обов'язки позивача, останній відмовив у клопотанні щодо відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги. Вчинення правопорушення не підтверджено належними доказами по справі, складена відповідачем постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки не окреслює механізму ознайомленні з долученим до неї відеозаписом, при цьому використання відеозапису інспектором поліції не відповідає вимогам закону. Також інспектором проведено перевірку технічного стану його автомобіля, однак відповідний акт про це не складався. При винесенні постанови не враховано малозначність порушення, не досліджені всі докази по справі та не прийняті до уваги пояснення позивача.

В частині притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, спірна постанова серії НК № 438112 від 20.09.2018р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Вказана постанова містить посилання на доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, а саме: відео з бодікамери 00084 (а.с.5).

Останній представлений позивачем під час судового розгляду справи і наявний в матеріалах справи (а.с.36).

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів колегія суддів виходить з того, що відповідно до приписів КУпАП:

ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

ст.251 - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Стосовно відеозапису, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із змісту представлено відеозапису (файли № 554000310 та № 554000311) убачається, що останні стосуються вчиненого позивачем правопорушення і фіксують факт усунення позивачем технічної несправності, а також процес роз'яснення йому прав і обов'язків з боку відповідача.

При цьому, у постанові серії НК № 438112 від 20.09.2018р. зроблено покликання на відеозапис з бодікамери 00084, а на записаних відеофайлах у лівому нижньому кутку відображено цифровий номер DSJX3BI084_BI0084) для ідентифікування сервером камери для подальшого зчитування інформації, її збереження та запису.

Отже, відповідачем представлено належний доказ вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач не заперечував вчинення інкримінованого йому порушення ПДР, вказував на його усунення та малозначність його проступку.

Із представленого відеозапису слідує, що відповідачем були роз'яснені позивачу його права та обов'язки згідно вимог КУпАП, при цьому будь-яких клопотань (в тому числі щодо використання права на правову допомогу) від нього не поступало.

Водночас, позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій відповідача ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП; складену інспектором поліції постанову в цій частині за наведених обставин слід вважати належною складеною.

Окрім цього, згідно обставин справи відповідачем не проводилася перевірка технічного стану керованого позивачем автомобіля в розумінні наказу МВС України № 534 від 13.10.2008р. «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації», яким визначено процедуру проведення працівниками Державтоінспекції перевірок технічного стану колісних транспортних засобів під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища, відповідно до вимог абз.1 п.21 ст.11 Закону України «Про міліцію».

За таких обставин у відповідача не виникало необхідності у складанні Акту перевірки технічного стану колісного транспортного засобу.

Щодо малозначності порушення колегія суддів враховує, що під час зупинки керованого позивачем вантажного автомобіля з напівпричепом було виявлено несправність освітлення номерного знаку, при цьому несправними були всі лампи освітлення, що виключає можливість їх одночасного виходу з ладу під час руху. Вказані обставини свідчать про тривалу експлуатацію засобу з цими несправностями, несвоєчасність здійснення огляду і перевірки таких зі сторони водія.

Таким чином, колегія суддів дійшла до переконливого висновку про правомірність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 «в» та п.30.2 ПДР, у зв'язку із наявністю належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії НК № 438112 від 20.09.2018р.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Стосовно обраного судом першої інстанції способу вирішення справи (скасування рішення суб'єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу) колегія суддів наголошує, що за змістом процесуального закону такий спосіб вирішення справи застосовується лише у випадку вирішення справи некомпетентним органом (посадовою особою). Недотримання процедури розгляду справи, яка призвела до порушення прав та обов'язків, яка притягається до відповідальності, тягне за собою скасування рішення суб'єкта владних повноважень із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки в розглядуваному випадку справа про адміністративне правопорушення була розглянута компетентним органом (посадовою особою), тому правових підстав для скасування постанови та скерування справи на новий розгляд немає.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення за безпідставністю.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові від 15.11.2018р. у справі № 524/5536/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов'язковою під час вирішення наведеного спору.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції Тищенка Івана Вікторовича задовольнити.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської обл. від 14.12.2018р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції Тищенка Івана Вікторовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в Полтавській обл. Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
І. І. Запотічний
Дата складення повного судового рішення: 06.02.2019р.