Справа № 2а-4718/10/2370
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4718/10/2370

05.11.2010 р. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Трофімової Л.В.,

при секретарі Левчуку А.С.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреністю, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до державної податкової адміністрації в Черкаській області, державної податкової інспекції у Христинівському районі Черкаської області про визнання дій державної податкової адміністрації в Черкаській області протиправними, скасування рішень ДПІ у Христинівському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 01.10.2010 р. на суму 5 грн. 33 коп., № НОМЕР_2 від 01.10.2010 року на суму 919 грн. 50 коп.,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до державної податкової адміністрації в Черкаській області, державної податкової інспекції у Христинівському районі Черкаської області про визнання дій державної податкової адміністрації в Черкаській області протиправними, скасування рішень ДПІ у Христинівському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 01.10.2010 р. на суму 5 грн. 33 коп., № НОМЕР_2 від 01.10.2010 року на суму 919 грн. 50 коп.

Позивач зазначав, що 1 жовтня 2010 р. ДПІ у Христинівському районі Черкаської області було прийнято рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 якими до неї застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 924 грн. 83 коп. за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності». Позивач стверджував, що спірні рішення не можуть ґрунтуватися на висновках, викладених у зазначеному акті, оскільки перевірка була здійснена без дотриманням вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Зокрема, позивач зазначав, що в порушення вимог названих законів її не було попереджено про проведення планової перевірки.

На підставі наведених обставин, позивач просив визнати дії державної податкової адміністрації в Черкаській області протиправними, скасувати рішення ДПІ у Христинівському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 01.10.2010 р. на суму 5 грн. 33 коп., № НОМЕР_2 від 01.10.2010 року на суму 919 грн. 50 коп.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав. Заперечуючи проти позову, представники відповідача зазначили, що згідно плану проведення перевірок застосування реєстраторів розрахункових операцій торгових патентів та правил реалізації і зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів на вересень 2010 р., затвердженого головою ДПА в Черкаській області від 30.08.2010 р., заплановано в пункті «60»проведення перевірки субєкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 обєкт якої розташований за адресою вул. Перемоги, 1, смт. Верхнячка, Христинівського району, Черкаської області. Згідно статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Наказом ДПА України від 28.05.2008 р. № 335 не передбачено обовязку податкових органів щодо повідомлення субєктів господарювання про проведення планової перевірки з питань додержання вимог Закону № 265 за 10 днів до її початку.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

15 вересня 2010 р. посадовими особами державної податкової служби проведено перевірку магазину-бару, розташованого по вул. Перемоги, 1, в смт. Верхнячка, Христинівськог району, Черкаської області, в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач.

За результатами перевірки складено акт від 15.09.2010 р. за № 003070. Згідно даним зазначеного акта при здійсненні перевірки встановлено факти: проведення розрахункової операції через РРО на неповну суму покупки (70 коп.); невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку за 01.05.2010 р. та 29.04.2010 р.; проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування, найменування, цін, товарів та обліку їх кількості; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, що зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, яка склала 30 грн. 90 коп.; продажу алкогольних та тютюнових виробів без ліцензії; здійснення підприємницької діяльності без придбання відповідного торгового патенту.

Відповідно до пункту 1, 9, 11, 13 статті 3 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (надалі за текстом Закон № 265/95-ВР) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій; проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95-ВР встановлена розділом V цього Закону. Зокрема, відповідно до частини 1, 4, 6 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки; у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій; у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідно до статті 22 Закону № 265/95-ВР у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Закон, що визначає порядок патентування торговельної діяльності за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток, діяльності у сфері торгівлі іноземною валютою, діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, що провадиться суб'єктами підприємницької діяльності є Закон України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»від 23 березня 1996 року №98/96-ВР (далі «Закон №98/96-ВР»).

Вартість торгового патенту за календарний місяць встановлюється у межах таких граничних рівнів, зокрема на території міста Києва, обласних центрів - від 60 до 320 гривень (ч. 4 статті 3 Закону № 98/96-ВР).

Частина 5 статті 3 Закону № 98/96-ВР встановлює, що оплата вартості торгового патенту на здійснення торговельної діяльності провадиться щомісячно до 15 числа місяця, який передує звітному, під час придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності суб'єкт підприємницької діяльності вносить одноразову плату в розмірі вартості торгового патенту за один місяць. На суму, сплачену під час придбання торгового патенту, зменшується розмір плати за торговий патент, яка підлягає внесенню в останній місяць його дії.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 98/96-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть таку відповідальність за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Виходячи із зазначених норм Закону № 265/95-ВР, Закону №98/96-ВР та на підставі даних акта перевірки від 15.09.2010 р., позивачем 1 жовтня 2010 р. прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування до ФОП ОСОБА_5 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 грн. 33 коп. та рішення № НОМЕР_2 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 919 грн. 50 коп.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що частиною 1 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 р. № 509-XII (надалі за текстом «Закон № 509-XII») встановлено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків і зборів (обовязкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Суд також бере до уваги, що Закон № 265/95-ВР є спеціальним законом, що визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій. Відповідно до пункту 3 розділу II Прикінцеві Положення до приведення чинного законодавства у відповідність з цим Законом чинні закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд зазначає, що згідно статті 15 цього Закону контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших його вимог здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно наданого відповідачем плану проведення перевірок застосування реєстраторів розрахункових операцій, торгових патентів та правил реалізації і зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого головою ДПА в Черкаській області, здійснення перевірки магазину позивача було заплановано на вересень2010 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стаття 11-1 Закону № 509-XII визначає підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових та позапланових виїзних перевірок стосовно своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а в даному випадку, відповідно до затвердженого плану та згідно Закону № 265/95-ВР, податковим органом була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності.

При цьому Закон № 265/95-ВР не встановлює періодичність проведення перевірок та не зобовязує контролюючий орган повідомляти субєкта господарювання про їх проведення.

У цьому звязку суд зауважує, що виходячи із специфіки заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари та послуги, перевірка втрачала би будь-який сенс раптовості (неочікуваності) у випадку повідомлення про її проведення за 10 днів до початку заходу.

Суд також зауважує, що відповідачем була проведена планова перевірка діяльності позивача, а відповідно до статті 11-2 Закону № 509-XII надання платнику податків копії наказу керівника податкового органу про проведення виїзної перевірки чи рішення суду, є необхідним лише у випадку здійснення позапланової перевірки.

Оцінюючи обґрунтованість доводів відповідача, суд зазначає, що висновки викладені в акті перевірки обєктивно підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи: зокрема, даними опису наявних готівкових коштів, копіями Х-звіту та Z-звіту.

Беручи до уваги викладене, дослідивши аргументацію позивача, виходячи з сукупності наявних доказів, суд приймає заперечення відповідача і не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159, 160, 162 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, що може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі 9 листопада 2010 р.

Суддя Л.В.Трофімова