Справа № 2а/2370/281/2012
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року Справа № 2а/2370/281/2012

14 год. 30 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Лисенко С.С.,

за участю:

представника позивача приватного підприємства «Екопромтранс»ОСОБА_1за посадою,

представників відповідача державної податкової інспекції у місті Черкаси ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Екопромтранс»до державної податкової інспекції у місті Черкаси про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Екопромтранс»звернулося до суду з позовом до державної податкової інспекції у місті Черкаси про скасування податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. В обґрунтування позову зазначила, що державною податковою інспекцією у місті Черкаси проведена позапланова виїзна перевірка приватного підприємства «Екопромтранс»з питань дотримання ним податкового законодавства, за наслідками якої відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства. З висновками перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, оскільки ним документально підтверджена реальність здійснення господарських операцій з приватним підприємством «Асіст».

Представники відповідача проти позову заперечували та просили суд залишити його без задоволення з тих підстав, що первинними бухгалтерськими документами позивача не підтверджується надання йому транспортних послуг з перевезення вантажів приватним підприємством «Асіст». На підтвердження цієї обставини послалися на результати перевірки приватного підприємства «Асіст»відповідно до яких вказане підприємство не мало фінансово-господарських можливостей для здійснення комерційної діяльності. Крім того, посадові особи приватного підприємства «Асіст»вироком суду визнані винними у вчиненні фактів фіктивного підприємництва.

Суд заслухавши пояснення та доводи представників сторін, вивчивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 21.11.2011 р. по 25.11.2011 р. державною податковою інспекцією у місті Черкаси проведена позапланова виїзна документальна перевірка приватного підприємства «Екопромтранс»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.06.2011 р. по 30.09.2011 р. при проведенні взаємовідносин з субєктами господарювання (акт від 01.12.2011 р. № 2687/23-2/343384425).

Перевіркою приватного підприємства «Екопромтранс»з питань дотримання вимог податкового законодавства при правових відносинах з приватним підприємством «Асіст»за період з 01.06.2008 р. по 30.09.2011 р. встановлено, що за вказаний період на підставі договорів, накладних, рахунків, актів виконаних робіт, розрахункових документів, журналів-ордерів та відомостей по рахунках, декларацій з податку на додану вартість та по податку на прибуток, реєстрів отриманих податкових накладних товарів (робіт, послуг), АС «Співставлення податкового зобов'язання та податкового кредиту контрагентів на рівні ДПА України», встановлено здійснення позивачем взаємовідносин з ПП «Асіст», з оплатою готівковими коштами. Господарські відносини між контрагентами виникли з надання останнім послуг з вантажних перевезень та транспортних послуг. Податкові накладні та видаткові накладні підписані з сторони приватного підприємства «Асіст»невстановленою особою, так як директор цього підприємства ОСОБА_4 в протоколі допиту свідка від 20.05.2011 р. зазначив, що веденням фінансово-господарської діяльності підприємства ніколи не займався, товарів, робіт, послуг від його імені не надавав та не отримував, первинних бухгалтерських документів не складав та не підписував, рахунки в банківських установах від імені приватного підприємства «Асіст»не відкривав, готівкових грошових коштів з рахунків не знімав. Вільний зразок підпису, відібраний під час допиту ОСОБА_4, із підписами на первинних документах не співпадає.

В наданих приватним підприємством «Екопромтранс»документах (актах виконаних робіт, податкових накладних) не вказано ким саме підписані вищевказані документи, а саме не зазначено прізвище та ініціали представника приватного підприємства «Асіст», який підписав акти від імені Виконавця. Таким чином, на думку перевіряючих, фактично документи, якими оформлені господарські операції між підприємствами «Екопромтранс»та «Асіст», підписані з боку продавця невідомою особою.

Крім того, в наданих приватним підприємством «Екопромтранс»документах (актах виконаних робіт, податкових накладних) чітко не вказано, що саме представники Замовника здійснювали: чи виконували роботи чи надавали послуги.

Акти виконаних робіт оформлені на 1-му аркуші та містять лише загальне визначення послуг («вантажні перевезення «Черкаси-Славянськ-Черкаси»або «транспортні послуги «Черкаси-Артемівськ-Черкаси») та їх вартість; інформація щодо конкретного обсягу наданих ПП «Екопромтранс» послуг, а саме в актах виконаних робіт не вказана відстань по маршрутам, яким транспортом здійснені перевезення (марка та реєстраційні номера), ціна за кілометр. Крім того, доказів, що вартість цих послуг є економічно обґрунтованою до перевірки не надавались.

Згідно центральної бази даних ДПА України по платнику податків ПП «Асіст»встановлено, що підприємство має стан - 7 (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей). Основний вид діяльності - оптова торгівля будівельними матеріалами.

ПП "Екопромтранс" по операціях з ПП «Асіст»за період з 01.06.08 р. по 30.09.11 р. віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ згідно податкових накладних в розмірі 4167 грн., а саме: в листопаді 2008 року - 2500 грн., в березні 2009 року на 1667 грн., в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість.

В декларацію з податку на прибуток ПП «Екопромтранс»віднесено до складу валових витрат витрати на придбання товарів від ПП «Асіст»в ромірі 20833 грн., в т.ч. за 4 квартал 2008 року на суму 12500 грн., за 1 квартал 2009 року на суму 8333 грн., діяльність якого була спрямована на надання послуг по транзиту та «конвертації»безготівкових коштів в готівку за грошову винагороду, в результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на прибуток.

ПП «Екопромтранс»декларувало прибуток, що підлягає оподаткуванню в 2008 році в розмірі 18933 грн., в 2009 році - 14422 грн., в т.ч. за 1 квартал 2009 року - 4 грн.

В результаті вищевказаного порушення підприємством завищено валові витрати всього на суму 20833 грн., що призвело до заниження об'єкту оподаткування за 4 квартал 2008 року на 12500 грн., за 1 квартал 2009 року на 8333 грн.

Заниження об'єкту оподаткування призвело до заниження нарахованого податку на прибуток всього на суму 5208 грн., в т.ч. за 4 квартал 2008 року на 3125 грн. (12500*25%), за 1 квартал 2009 року на 2083 грн. (8333*25%).

В порушення вимог пп. 5.2.1. п.5.2., пп. 5.3.9. п.5.3. ст.5 Закону України від 28.12.94 р. № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»( у редакції Закону України від 22 травня 1997 року № 283/97-ВР із змінами та доповненнями) приватним підприємством «Екопромтранс»за період з 01.06.2008 р. по 30.09.2011 р. занижено податок на прибуток всього на суму 5208 грн., у тому числі: за 4 квартал 2008 року на 3125 грн., за 1 квартал 2009 року на 2083 грн. в результаті здійснення операцій з приватним підприємством «Асіст».

Товарно-транспортні накладні, виписані перевізником, на усний запит посадових осіб державної податкової служби, в ході проведення перевірки ПП «Екопромтранс»не надані.

Як встановлено документальною позаплановою перевіркою приватного підприємства «Асіст»(акт від 31.08.2011 р. № 12763/7/23-209), проведеною Кременчуцькою ОДПІ, операції по вищевказаному суб'єкту господарювання не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Також, вході проведення документальної перевірки ПП «Асіст»не встановлено факту передачі товарів (послуг) підприємствам-покупцям, у зв'язку з відсутністю (не наданням до перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів.

Позаплановою документальною перевіркою ПП «Асіст»встановлено, що реальність фінансово-господарських операцій з купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, наданих робіт та послуг не підтверджено документально. Фактично придбання ТМЦ не проводилось, роботи та послуги не виконувались, тобто відбувалось незаконне переведення безготівкових коштів у готівку шляхом використання СГД з ознаками фіктивності.

З цього приводу посадові особи приватного підприємства «Асіст» вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 28.07.2011 р. визнані винними у вчиненні злочину передбаченого частинами 2, 3 статті 358 Кримінального кодексу України.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у місті Черкаси винесені податкове повідомлення-рішення форми «Р»від 14.12.2011 р.: № 1 про збільшення позивачу суми податкового зобовязання з податку на прибуток за основним платежем 5208 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 1302 грн., та № 0000469/2301 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем 4167 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 1042 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податку на прибуток, порядок його адміністрування, визначення платників податку та обєкту оподаткування цим податком, права та обов'язки платника податку, визначені Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 334/94-ВР).

Відповідно до вимог підпункту 5.2.1. пункту 5.2. статті 5 Закону № 334/94-ВР до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Визначення платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету, передбачені Законом України «про податок на додану вартість»від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 168/97-ВР).

Відповідно до вимог підпункту 7.2.6. пункту 7.2. статті 7 Закону № 168/97-ВР податкова накладна видається в разі продажу товарів (робіт, послуг) покупцю на його вимогу. У будь-якому випадку видається товарний чек, інший розрахунковий або платіжний документ, що підтверджує передачу товарів (робіт, послуг) та/або прийняття платежу із зазначенням суми податку.

Згідно підпункту 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 цього Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону № 168/97-ВР передбачено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV).

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону № 996-XIV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За правилами частин 1 та 3 статті 8 цього Закону бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Частиною 1 статті 9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів Замовників, визначені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 36, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі Правила).

Пунктом 1 цих Правил товарно-транспортна накладна визначена як єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, а договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

Згідно підпункту 11.1. пункту 11 Правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Відповідно до вимог підпункту 11.5. пункту 11 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704, затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі Положення).

Вказане Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету.

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

За приписами підпункту 2.4. пункту 2 Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З аналізу норм чинного законодавства та наданих суду доказів суд приходить до висновку, що у позивача відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження здійснення господарських операцій з приватним підприємством «Асіст»з надання послуг на перевезення вантажів, а саме товарно-транспортні накладні, які наряду з дорожніми листами вантажного автомобіля є єдиним юридичним документом для всіх учасників транспортного процесу, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. З цих підстав суд вважає безпідставним твердження представника позивача про те, що основним документом на підтвердження виконання робіт з надання послуг перевезення вантажів є акт здачі-прийняття робіт, копії яких були ним надані. Зі змісту цих документів не вбачається які саме послуги надавалися контрагентом позивача приватним підприємством «Асіст», їх вид, маршрут перевезення, відстань та ін. При цьому акти здачі-прийняття робіт містять лише дані про вартість наданих послуг за відсутності інших, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, надані позивачем докази, а саме заявки-договора на перевезення вантажів автомобільним транспортом, не відповідають вимогам Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, оскільки ними не встановлені обсяги, терміни та умови перевезення вантажів, права, обов'язки, відповідальність сторін щодо їх додержання та інші реквізити, необхідні для даних договорів.

Відмовляючи позивачу в задоволенні його позову суд бере до уваги також ту обставину, що перевіркою приватного підприємства «Асіст»встановлено, що операції по вищевказаному суб'єкту господарювання не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 19 березня 2012 року.

Суддя С.М. Гарань