Справа № 2а/2370/2181/2012
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 року Справа № 2а/2370/2181/2012

15 год. 10 хв. м. Черкаси

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Лисенко С.С.,

за участю:

прокурора Володіної А.Ф.,

представника позивача ОСОБА_1 міського центру зайнятості Черкаської області ОСОБА_2 за довіреністю,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом прокурора міста Черкаси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міського центру зайнятості Черкаської області до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом звернувся прокурор міста Черкаси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міського центру зайнятості, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 кошти, виплачені як допомога по безробіттю, в сумі 11 515 грн. 38 коп.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд задовольнити його в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 міського центру занятості кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 11 515 грн. 38 коп., з мотивів порушення відповідачем вимог частини 2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»від 02.03.2000 р. № 1533, зазначивши при цьому, що ОСОБА_4 як застрахована особа, зареєстрований в установленому законом порядку як безробітний, зобов'язаний був своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, а саме ті, що він був зареєстрований як приватний підприємець. Тому сума виплаченої відповідачу допомоги як застрахованій особі внаслідок умисного невиконання останнім своїх обов'язків, стягується відповідно до законодавства України з моменту виникнення таких обставин.

Відповідач по справі проти позову заперечував та просив суд залишити його без задоволення. В обґрунтування свого заперечення зазначив, що під час перебування на обліку в центрі занятості він не мав статусу приватного підприємця та, відповідно, мав право на отримання допомоги по безробіттю.

Заслухавши пояснення та доводи прокурора і представника позивача, відповідача, вивчивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

При вирішенні даного спору необхідно керуватися Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»від 02.03.2000 р. № 1533-III (далі Закон №1533-III).

Стаття 4 Основ, як вид загальнообов'язкового державного соціального страхування, залежно від страхового випадку, встановлює страхування на випадок безробіття.

Зокрема, статтею 6 Основ передбачено, що застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Статтею 11 Основ встановлено визначення страхового випадку, як події, з настанням якої виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг, передбачених законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Стаття 25 Основ встановлює види соціальних послуг та матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням до яких, зокрема, відноситься допомога по безробіттю та матеріальна допомога безробітному та членам його сім'ї.

Стаття 30 Основ передбачає, що сума вартості матеріального забезпечення та соціальних послуг, наданих застрахованій особі внаслідок зловживання або невиконання нею своїх обов'язків, стягується з цієї особи в судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 3 статті 36 Закону №1533-III, якою встановлюються права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Судом встановлено, що 28.11.2008 р. відповідач звернувся з заявою до ОСОБА_1 міського центру занятості про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, де зазначив, що не є найманим працівником, як субєкт підприємницької діяльності не зареєстрований, договір цивільно-правового характеру не укладав та трудовою діяльністю не займається.

У звязку з наданням ОСОБА_4 статусу безробітного, ОСОБА_1 міським центром зайнятості у період з 28.11.2008 р. по 21.12.2009 р. йому були виплачені кошти як допомога по безробіттю в сумі 11 515 грн. 38 коп.

Позивачем 02.07.2010 р. була проведена перевірка достовірності даних безробітних, на основі яких ґрунтується надання особам статусу безробітного та призначення їм матеріального забезпечення на випадок безробіття, та встановлено, що відповідач, перебуваючи на обліку в ОСОБА_1 міському центрі занятості, був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності виконкомом Придніпровської районної ради м. Черкаси 31.07.1997 р. згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Дані про припинення реєстрації відсутні.

Виявлене порушення зафіксоване актом перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків № 55, в результаті чого наказом ОСОБА_1 МЦЗ від 02.07.2010 р. № 344 зобовязано ОСОБА_4 повернути виплачену йому за час перебування на обліку допомогу по безробіттю.

В матеріалах справи міститься письмове заперечення відповідача проти позову з посиланням на винесене Господарським судом Черкаської області рішення від 28.02.2002 р. по справі № 05/1195, яким скасовано державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_4

Даючи оцінку викладеному, суд керується Положенням про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 р. № 740 (далі Положення), дійсним на момент винесення вище вказаного рішення, яким визначався порядок державної реєстрації та перереєстрації суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, за винятком окремих видів суб'єктів підприємницької діяльності, для яких законами України встановлено спеціальні правила державної реєстрації, а також порядок скасування державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності.

Зокрема, пунктом 37 Положення встановлено, що скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи здійснюється шляхом виключення його з Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності на підставі таких документів: особистої заяви підприємця-громадянина або рішення суду (арбітражного суду) у випадках, передбачених законодавством; довідки органу державної податкової служби про зняття з обліку; довідки установ банків про закриття рахунків; довідки органу внутрішніх справ про здачу печаток і штампів; оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію.

Таким чином, відповідачем як підприємцем не було вжито усіх заходів у встановленому порядку щодо виключення його з Реєстру субєктів підприємницької діяльності, оскільки з аналізу викладеної вище норми вбачається, що крім винесення судом рішення про скасування державної реєстрації для виключення з указаного Реєстру фізичній особі підприємцю необхідно було подати ще ряд документів.

Такі документи ОСОБА_4 подані не були, в результаті чого скасування його державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності не відбулося, а тому посилання відповідача, на яких ґрунтуються його письмові заперечення, не несуть змістовного юридичного навантаження.

Отже, зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 не виконав вимоги статті 36 Закону № 1533-III, а саме не подав відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, зокрема ті, що був офіційно зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, а відтак допомога по безробіттю отримана незаконно і підлягає поверненню, а позов задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги прокурора міста Черкаси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міського центру зайнятості Черкаської області до ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості кошти, виплачені як допомога по безробіттю, в сумі 11 515 (одинадцять тисяч пятсот п'ятнадцять) грн. 38 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 14 серпня 2012 року.

Суддя С.М. Гарань