Справа № 300/62/19
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р. справа № 300/62/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Гундяка В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання відмови щодо призначення з 11.04.2018 року позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату вказаної пенсії за період з 11.04.2018 року по 02.12.2018 року.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1, у зв'язку з досягненням пенсійного віку та за наявності відповідного трудового стажу, 16.04.2018 року звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії. Проте відповідачем з огляду на невідповідність зазначеного у довідці про роботу та заробітну плату у Верховинському хлібозаводі у період з 1975 по 1978 роки запису по-батькові позивача, їй відмовлено у призначенні пенсії в зв'язку з недостатністю стажу та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту приналежності даної довідки. На повторне звернення 03.12.2018 року повторно пенсійний орган відмовив у виплаті пенсії по віку з 11.04.2018 року та призначив таку виплату з моменту звернення - 03.12.2018 року. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки період роботи з 1974 по 1978 у Верховинському хлібозаводі підтверджується наданими пенсійному органу трудовими книжками, які відповідно до вимог чинного законодавства є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з мотивів, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Просив суд в задоволенні позову відмовити з урахуванням тієї обставини, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, однак вказаний термін звернення позивач пропустила. Також зазначив, що позивач звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме належності довідки про роботу та заробітну плату у Верховинському хлібозаводі у період з 1975 по 1978 роки, тільки у вересні 2018 року. Тому, оскільки рішення у даній справі прийнято судом протягом одного місяця, то звернувшись до суду в квітні 2018 року, на думку відповідача, трьохмісячний термін звернення ОСОБА_1 не пропустила б.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 263 КАС України, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази та заперечення проти них, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що 16.04.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої було долучено всі необхідні документи, в тому числі дві трудові книжки та довідку про роботу та заробітну плату у Верховинському хлібозаводі за період з 1974-1978 року.

З огляду на невідповідність у довідці про роботу та заробітну плату у Верховинському хлібозаводі у період з 1975 по 1978 роки запису по-батькові позивача, рішенням відповідача від 13.07.2018 року за №180 у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відмовлено, у зв'язку з відсутністю 25 років страхового стажу та рекомендовано звернутися до суду для встановлення приналежності даної довідки.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 11.10.2018 року у справі №340/516/18 встановлено факт, який має юридичне значення про те, що довідка №066 від 04.09.2018 про заробітну плату за період з січня 1975 року по липень 1978 року, видана Верховинським районним споживчим товариством на ім'я "ОСОБА_1", належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

03.12.2018 року позивач повторно звернулася до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком з моменту досягнення позивачем пенсійного віку, тобто з 11.04.2018 року.

Листом від 22.12.2018 року за №155/Ч-15 пенсійним органом повідомлено позивача про те, що пенсія за віком їй призначена з 03.12.2018 року, однак підстав для повернення коштів за період з 11.04.2018 року по 02.12.2018 року немає, оскільки вона звернулася з відповідною заявою пізніше трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку.

За наслідками судового розгляду суд не погоджується з відмовою у призначенні та виплаті позивачу пенсії за віком з 11.04.2018 року і вважає такі дії пенсійного органу протиправними згідно наступного.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-VI (надалі - №1058-VI) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-VI в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно частини 1 статті 44 Закону №1058-VI заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частини 1 статті 45 Закону №1058-VI пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом, 16.04.2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, до якої було долучено всі необхідні документи, в тому числі дві трудові книжки та довідку про роботу та заробітну плату у Верховинському хлібозаводі за період з 1974-1978 року, проте рішенням відповідача від 13.07.2018 року за №180 у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року за №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Таким чином основним документом, що підтверджує стаж роботи особи при призначенні їй пенсії, є трудова книжка.

Так при поданні заяви про призначення пенсії за віком позивачем було надано пенсійному органу трудову книжку від 20.09.1974 та трудову книжку НОМЕР_2, які доводять, що у період з 15.09.1974 року по 08.06.1978 рік ОСОБА_1 працювала у Верховинському хлібозаводі та підтверджують її трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії.

Окрім цього, на момент звернення до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у позивача був наявний трудовий стаж для призначення пенсії за віком який відповідно до протоколу призначення пенсії становив 26 років 6 місяців 11 днів.

З огляду на викладене, у даному випадку відповідач мав діяти у відповідності до норм законодавства, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, а не відмовляти позивачу у призначенні пенсії за віком з формальних підстав, фактично ухиляючись від виконання своїх обов'язків.

Враховуючи вищенаведене дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 11.04.2018 року є протиправними.

Таким чином, оскільки позивач був змушений звернутися до суду для встановлення факту належності довідки про роботу та заробітну плату у Верховинському хлібозаводі у період з 1975 по 1978 роки у зв'язку з протиправною відмовою у призначенні позивачу пенсії з 11.04.2018 року, а тому саме з 11.04.2018 року, як дня досягнення пенсійного віку, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком.

Твердження представника відповідача про те, що у випадку звернення в квітні 2018 року позивача до суду із заявою про встановлення юридичного факту ОСОБА_1 не пропустила б трьохмісячний термін звернення є безпідставним, так як рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, яким одночасно було рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту, Косівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято 13.07.2018 року, тобто вже через три місяці після звернення 16.04.2018 року позивача за призначенням пенсії.

Крім того, нормами ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

В даному випадку суд приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», в якому Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

При цьому суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до юридичної оцінки судом встановлених обставин справи, приймаючи 13.07.2018 року рішення про відмову в призначенні пенсії на підставі висновку про відсутність необхідного стажу УПФУ в Косівському районі, як суб'єкт владних повноважень, діяло неправомірно, тобто допустило помилку при реалізації владних управлінських функцій, та несвоєчасно, оскільки вищезгадане рішення прийняте відповідачем поза межами встановленого Законом 3-х місячного строку, що в свою чергу протиправно позбавило позивача права на призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Тобто відповідно до судової практики ЄСПЛ у спірних правовідносинах позивач не може нести жодні матеріальні втрати внаслідок протиправної бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача з метою відновлення порушеного права призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 11.04.2018 року та виплатити суму призначеної пенсії за період з 11.04.2018 року по 02.12.2018 року.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, що підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. судового збору, факт сплати якого підтверджується квитанцією за №44.54.1/22982190 від 27.12.2018 року.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 11.04.2018 року.

Зобов'язати Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 11.04.2018 року по 02.12.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судових витрат.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з 07.02.2018 року, як дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), с. Замагора, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78720;

відповідач: Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (), вул. Незалежності, 26А, м. Косів, Івано-Франківська область, 78600.

Суддя Гундяк В.Д.