Справа № 814/2088/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/2088/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю " Миколаївський домобудівельний комбінат" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївський домобудівельний комбінат" до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання неправомірною та скасування постанови від 03.10.2016р. № 89/1014-7042-16, визнання неправомірним та скасування припису № 128 від 20.09.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2016 року ТДВ "Миколаївський домобудівельний комбінат" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що всі документи, про відсутність яких зазначено в акті перевірки у позивача є в наявності, тому позивач не допускав порушень містобудівних норм.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ТДВ "Миколаївський домобудівельний комбінат" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Водночас колегія суддів відхиляє клопотання ТДВ "Миколаївський домобудівельний комбінат" про перенесення слухання справи, враховуючи розумність строків розгляду справи, яка перебуває у провадженні апеляційного суду з жовтня 2017 року.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що в Акті перевірки дотримання вимог законодавства від 20.09.2016 зазначено, що головним інспектором УДАБІ у Миколаївській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Миколаївським міським палацом культури «Молодіжний».

В ході перевірки встановлено, що будівельні роботи на об'єкті виконані за відсутністю проекту виконаних робіт, що є порушенням абз.2 п.4.2 ДБН А.3-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у виробництві», яким передбачено, що виконання будівельно-монтажних робіт без ПВР забороняється. Головний інженер ТДВ «Миколаївський домобудівельний комбінат» при проведенні перевірки був присутній та пояснив, що ПВР не обов'язкове на наданий об'єкт, також надав акти на закриття прихованих робіт, які не підписані представником проектної організації.

Під час перевірки встановлено, що будівельні роботи на об'єкті» Капітальний ремонт сантехнічних приміщень будівлі концертного залу ММПК «Молодіжний» по пр. Жовтневому 39-а в м. Миколаєві» виконані з відхиленням від проектних рішень, а саме: листом 1 проекту передбачено встановлення електроводонагрівачів потужністю 2 кВт об'ємом 80л та 50 л- фактично встановлено 2 електроводонагрівача потужністю 2 кВт об'ємом 80л, листом 5 проекту 0034-2014-АР/к передбачено виконання розділових екранів між приладами вологостійкого ДСП товщиною 30мм-фактично розділові екрани виконані пластикові.

Відповідно до листа 1 проекту 0034-2014-ЄМ/к, проектною документацією передбачено складання актів на закриття прихованих робіт (електрообладнання): акт на проведення передмонтажні роботи електрообладнання, акт технічної готовності електрообладнання комплексного випробування, акт приймання пусконалагоджувальних робіт, акт на закриття робіт по монтажу заземлювачів.

Листом від 16.09.2016 позивач направив копії актів на закриття прихованих робіт, але під час розгляду цих актів було з'ясовано, що під час монтажу електрообладнання, акти на закриття прихованих робіт не складались та не зазначені в загальному журналі робіт, що є порушенням вимог статті 9 Закону України « Про архітектурну діяльність».

За результатами перевірки відповідачем був прийнятий припис № 128 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 20.09.2016 року, оскільки будівельні роботи виконані з відхиленням від затвердженої проектної документації, за відсутності актів на закриття прихованих робіт та без проекту виконаних робіт.

Постановою № 89/1014-7442-16 від 03.10.2016 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 65250 грн.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на встановлене вище, будівельні роботи на об'єкті виконані ТДВ «Миколаївський домобудівельний комбінат» з відхиленням від затвердженої проектної документації, що є порушенням статті 9 Закону України « Про архітектурну діяльність».

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Так, за змістом пункту 8 частини 3 статті 2 Закону України « Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В матеріалах справи наявні листи проектної документації, в яких зазначена інша інформація, ніж та, яка містилась в проектній документації наданої при проведені перевірки інспектору. Аркуші проектної документації надані, як примірник проектної документації , а не як затвердження змін до проектної документації. Також позивачем надані акти на закриття прихованих робіт, які передбачені проектом та підписані відповідними особами. Надано також проект виконаних робіт.

Отже, позивач доказів внесення змін до проектної документації суду не надав. В ході проведення перевірки позивачем не було надано акти на закриття прихованих робіт. Про складання цих актів не зазначено в загальному журналі робіт.

В ході перевірки головний інженер позивача повідомив перевіряючим, що складання ПВР є необов'язковим. Але в судове засідання позивач надає суду проект виконаних робіт. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що головний інженер не є уповноваженою особою підприємства.

При цьому надані в ході судового розгляду документи, а саме ПВР, акти на закриття прихованих робіт були складені вже після проведення перевірки, а отже колегія суддів оцінює ці докази критично, як намагання позивача уникнути відповідальності.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач виконав капітальний ремонт сантехнічних приміщень будівлі концертного залу з відхиленням від проектних рішень в частині встановлення електроводонагрівачів та виконання розділових екранів між приладами, за відсутністю проекту виконаних робіт, а також не складав акти на закриття прихованих робіт, складання яких передбачено проектом, що є порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Стосовно доводів апелянта, що до посадових обов'язків головного інженера ТДВ "Миколаївський ДБК" не входить повноваження на представництво інтересів позивача під час проведення перевірок органами державного архітектурно-будівельного контролю колегія суддів зазначає наступне.

Так, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 було зобов'язано ТДВ "Миколаївський домобудівельний комбінат" надати до суду належним чином засвідчену копію посадової інструкції головного інженера, присутнього при проведенні перевірки.

Проте, до теперішнього часу до суду не надійшла зазначена копія посадової інструкції, в результаті чого вказані доводи не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, суд акцентує увагу, що головний інженер є належним представником позивача у спірних правовідносинах, оскільки така посада відповідно до довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 13.10.1999 р. N 249 та погоджений Міністерством праці та соціальної політики України від 5 липня 1999 р. N 15-2324 відноситьсядо професійної групи "Керівники" та за функціональними обов'язками несе відповідальність за результати та ефективність виробничої діяльності підприємства.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ТДВ "Миколаївський домобудівельний комбінат" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївський домобудівельний комбінат" залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року у справі № 814/2088/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк