Справа № 2040/7303/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 січня 2019 р. № 2040/7303/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ділбаряна А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,61013, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,61142, код НОМЕР_1) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію будівлі ФО-П ОСОБА_2, за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Кооперативна, буд. 1, зупинити повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати ФО-П ОСОБА_2 негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь-якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки відповідача встановлено низку порушень вимог законодавства у сфері (з питань) техногенної та пожежної безпеки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, які, на думку позивача, унеможливлюють експлуатацію будівель відповідача, оскільки створюють загрозу життю та здоровю людей.

Представник позивача - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області ОСОБА_1 - в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у звязку з тим, що виявлені порушення не усунуті в повній мірі та є достатньо суттєвими, створюючи загрозу життю та здоровю людей.

Відповідач, фізична особа-підприємець ОСОБА_2, в судове засідання 28.01.2019 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань з приводу причин неявки не надав. В судових засіданнях 26.11.2018, 10.12.2018, 09.01.2019 проти задоволення позову заперечував, надавав докази часткового усунення виявлених порушень, зазначав, що вчиняє дії для повного приведення у відповідність з вимогами протипожежної безпеки умов експлуатації належної йому будівлі в межах наявних коштів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

На підставі наказу №87 від 03.04.2018 Про проведення позапланових перевірок обєктів», посвідчення на проведення перевірки від 07.06.2018, Нововодолазьким районним відділом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена позапланова перевірка щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Кооперативна, 1 (а.с. 15-17).

За результатами перевірки складено акт № 72 від 08.06.2018 щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. (а.с. 18-23)

В ході перевірки будівлі фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Кооперативна, 1, було встановлено, що вона експлуатується з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, зокрема:

4. Не встановлено пристрої для захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів. (Розділ IV, глава 1, п. 1.21 Правил пожежної безпеки в Україні (далі - ППБУ);

5. Не проведено заміри опору ізоляції і спрацювання приладів електричних мереж та електроустановок від короткого замкнення. (Розділ IV, глава 1, п. 1.20 ППБУ)

7. Не проведено технічне обслуговування вогнегасників відповідно до вимог експлуатації вогнегасників. (Розділ V, глава 3, п. 3.17 ППБУ)

8. Об'єкт не укомплектовано первинними засобами пожежогасіння згідно з типовими нормами належності вогнегасників. (Розділ V, глава 3, п. 3.6 ППБУ)

11. Шляхи евакуації захаращені меблями та різними матеріалами. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.37 ППБУ)

13. Приміщення не обладнано автоматичною установкою протипожежного захисту. (Розділ V, глава 1, п. 1.2 ППБУ)

17. Електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати не встановлено на негорючі основи або з підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра в приміщенні кафе. (Розділ IV, глава 1, п. 1.17 ППБУ)

20. Дерев'яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.5 ППБУ)

21. Не встановлено протипожежний люк у протипожежній перешкоді. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.3 ППБУ)

23. На сходовому марші кафе не встановлено огороджуючи поручні, котрі не повинні зменшувати ширину сходових маршів. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.29 ППБУ)

24. Сходові клітки не забезпечено евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків, у разі перебування в будівлі людей. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.32 ППБУ)

25. Обєкт не обладнано системою оповіщення про пожежу та управляння евакуюванням людей ІІ типу, згідно ДБН В.2.5-56:2014 (Системи протипожежного захисту) (Розділ V, глава 1, п. 1.2 ППБУ)

Суд зазначає, що частиною 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (надалі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно п. 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пожежну безпеку" забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Згідно ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки субєкта господарювання покладається на власників та керівників таких субєктів господарювання.

Згідно підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, обєктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоровю людей.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Отже, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, який створює загрозу життю та здоровю людей, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Судом встановлено, що перевірка проводилась відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, наказу ДСНС України № 202 від 29.03.2018 Про здійснення позапланових перевірок, наказу №87 від 03.04.2018 Про проведення позапланових перевірок обєктів», посвідчення на проведення перевірки від 07.06.2018 Нововодолазького районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

В ході планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було встановлено, що будівлі та приміщення експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, що підтверджується Актом за результатами проведення планової перевірки щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 72 від 08.06.2018.

Відповідачем в судовому засіданні 26.11.2018 надано копію акту перевірки №176 від 23.11.2018, проведеної позивачем на підставі заяви відповідача (а.с. 76).

З акту перевірки №176 від 23.11.2018 судом встановлено, що відповідач усунув частину порушень, визначених в акті перевірки № 72 від 08.06.2018, однак не усунутими залишилися такі порушення:

4. Не встановлено пристрої для захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів. (Розділ IV, глава 1, п. 1.21 Правил пожежної безпеки в Україні (далі - ППБУ);

13. Приміщення не обладнано автоматичною установкою протипожежного захисту. (Розділ V, глава 1, п. 1.2 ППБУ)

20. Дерев'яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.5 ППБУ)

23. На сходовому марші кафе не встановлено огороджуючи поручні, котрі не повинні зменшувати ширину сходових маршів. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.29 ППБУ)

25. Обєкт не обладнано системою оповіщення про пожежу та управляння евакуюванням людей ІІ типу, згідно ДБН В.2.5-56:2014 (Системи протипожежного захисту) (Розділ V, глава 1, п. 1.2 ППБУ).

Представник позивача не заперечував в судовому засіданні про усунення відповідачем частини порушень, викладених в акті перевірки №176 від 23.11.2018.

Щодо порушення, викладеного в акті перевірки № 72 від 08.06.2018 у п. 23 - на сходовому марші кафе не встановлено огороджуючи поручні, котрі не повинні зменшувати ширину сходових маршів. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.29 ППБУ), суд зазначає таке.

Відповідачем на підтвердження усунення вказаного порушення в судовому засіданні 09.01.2019 надані відповідні фотоматеріали (а.с. 103). Представник позивача в судових засіданнях 09.01.2019 та 28.01.2019 підтвердив, що зазначене порушення усунуто відповідачем.

Щодо порушення, зазначеного в акті перевірки № 72 від 08.06.2018 у п. 4 - не встановлено пристрої для захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів. (Розділ IV, глава 1, п. 1.21 ППБУ), судом встановлено таке.

Відповідачем до суду надано договір, укладений між ПНВП «Форвард» та ПП «БК «ПРОЖИТЛОБУД», відповідно до якого в рамках цього Договору виконавець зобовязується у встановлений строк власними та залученими силами та засобами виконати роботи з монтажу контура заземлення та захисту від блискавки в приміщеннях магазину №203 (на основі договору оренди), що розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Кооперативна, 2 з дотриманням діючих будівельних норм і правил, а Замовник зобовязується їх прийняти та оплатити в строки та розмірах, встановлених умовами даного Договору. (а.с. 82-83)

На підтвердження виконання умов договору відповідачем надано фотокартку з встановленим захистом від блискавки (а.с. 104).

Суд не приймає зазначені надані відповідачем докази в обґрунтування усунення порушення п. 4 акту перевірки, оскільки відповідачем не надані належні докази прийняття в експлуатацію контуру заземлення та захисту від блискавки в приміщеннях будівлі №203 уповноваженим органом.

Щодо порушення, встановленого в п. 20 акту перевірки № 72 від 08.06.2018, яке полягає в тому, що дерев'яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, в судовому засіданні 09.01.2019 відповідач зазначив, що саме в цей день здійснюються роботи з оброблення дерев'яних елементів горищних покриттів (крокви, лати) засобами вогнезахисту, однак позивачем ані до позивача, ані до суду не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення таких робіт.

Також, щодо порушень, встановлених в п.п. 13,25 акту перевірки № 72 від 08.06.2018, які полягають в тому, що приміщення не обладнано автоматичною установкою протипожежного захисту та обєкт не обладнано системою оповіщення про пожежу та управляння евакуюванням людей ІІ типу, згідно ДБН В.2.5-56:2014, судом встановлено таке.

Відповідач в своїх поясненнях зазначив, що система пожежної сигналізації колись раніше була змонтована, однак не працювала та не працює через значну вартість робіт з приведення цієї системи до робочого стану. Також відповідач зазначив, що усунення цього порушення потребує певного часу.

Зазначеними поясненнями відповідач підтвердив неусунення зазначених вище порушень.

Отже, відповідачем не були усунуті такі з порушень, які були підставою для звернення до суду, а саме:

4. Не встановлено пристрої для захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів. (Розділ IV, глава 1, п. 1.21 Правил пожежної безпеки в Україні (далі - ППБУ);

13. Приміщення не обладнано автоматичною установкою протипожежного захисту. (Розділ V, глава 1, п. 1.2 ППБУ)

20. Дерев'яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. (Розділ ІІІ, глава 2, п. 2.5 ППБУ)

25. Обєкт не обладнано системою оповіщення про пожежу та управляння евакуюванням людей ІІ типу, згідно ДБН В.2.5-56:2014 (Системи протипожежного захисту) (Розділ V, глава 1, п. 1.2 ППБУ).

Згідно вимог пункту 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи субєкті господарювання на ній або водному обєкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоровю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи обєкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року №457 (далі - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об'єкті на ній або на водному об'єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров'ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об'єкті, ведення там господарської діяльності".

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території субєкта господарювання загрозу життю або здоровю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Відповідно до вимог пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоровю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Також розділом 4 Класифікатору встановлено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об'єкті на ній або на водному об'єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

Згідно визначення ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Відповідно до пункту 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних обєктах, а також у субєктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та повязаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров'ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі або підвищують ризик розвитку пожеж.

Порушення, які не усунуті відповідачем, свідчать про недотримання вимог п. 2.5 глави 2 Розділу ІІІ ППБУ, п. 1.21 глави 1 Розділу ІV ППБУ, п. 1.2 глави 1 Розділу V ППБУ.

Як стверджує позивач у заявленому позові, виявлені порушення створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (як персоналу об'єкту, так й іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі), а саме:

- відсутність системи протипожежного захисту у разі виникнення пожежі, перешкоджає її швидкому виявленню та ліквідації, повідомленню про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії її виникнення (пункти 13, 25 Акту);

- порушення щодо експлуатації електромереж, відсутність пристроїв блискавкозахисту, створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії та розрядів блискавки, що може призвести до загибелі і травмування людей (пункт 4 Акту);

- невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам, відсутність їх вогнезахисної обробки створює перешкоди під час евакуації людей та гасінні пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полум'я, оскільки вони не мають нормативно встановлених меж вогнестійкості та меж поширення вогню по ним (пункт 20 Акту).

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту здійснює прогнозування спільно із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Приписами пункту 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015, встановлено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань зокрема здійснює разом із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Отже, позивач у даній справі є органом, який здійснює прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування підвідомчій йому території щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Відповідно до норм ст. 3 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Суд погоджується з доводами позивача, що вказані в адміністративному позові порушення створюють загрозу життю та здоровю людей - як персоналу обєкту, так й іншим громадянам, а також особам, які будуть задіяні в їх ліквідації, оскільки при виникненні пожеж (надзвичайних ситуацій) будуть безпосередньо впливати на умови їх ліквідації, строки оповіщення про подію підрозділів ДСНС, порядок евакуації осіб та поширення наслідків надзвичайної ситуації.

З огляду на те, що відповідачем не усунуті всі порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоровю людей, суд вважає, що є підстави для зупинення експлуатації будівлі фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 шляхом зобовязання відповідача негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь якої діяльності, не повязаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,61013, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,61142, код НОМЕР_1) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду задовольнити.

До повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію будівлі ФО-П ОСОБА_2, за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Кооперативна, буд. 1, зупинити повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати ФО-П ОСОБА_2 негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь-якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2019 року.

Суддя Білова О.В.