Справа № 1140/2275/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2275/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року (головуючий суддя: Карамзина Т.М) по адміністративній справі № 1140/2275/18

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 14.08.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просить визнати неправомірними дії та зобов'язати відповідача починаючи з 01.05.2018 року поновити йому нарахування та виплату пенсії у розмірі, передбаченому чинним законодавством зі змінами та доповненнями, чинними на момент нарахування та виплати пенсії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року позовні вимоги задоволено, стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірністю висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2017 року ОСОБА_2 виїхав з України на постійне місце проживання в Ізраїль, де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль; перед виїздом за кордон позивач мешкав за адресою: м. Кропівницький, вул. Валерія Гончаренка, 3/24; до 01.05.2018 року знаходився на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року (далі - Закон № 2262-XII); на підставі звернення позивача у жовтні 2017 року, відповідачем здійснено виплату йому пенсії за період з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року на загальну суму 23 437,74 грн.

17.07.2018 року через свого представника, що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області з заявою щодо поновлення йому виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років.

Листом №14754/04-19 від 03.08.2018 року відповідачем відмовлено в поновленні виплати пенсії позивачу з посиланням на ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV), яка передбачає виплату пенсії під час перебування особи за кордоном в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Також в листі зазначено, що рішенням Конституційного суду України від 07.10.2009 року №25-рп/2009 Верховній Раді України запропоновано привести у відповідність до Конституції України положення законів, які регламентують виплату пенсії пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, однак на даний час відповідного рішення Верховною Радою України з цього питання не прийнято.

Не погодившись з даними діями позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо визнання їх неправомірними та вимогами щодо зобов'язання відповідача починаючи з дати зупинення йому виплати пенсії за вислугою років - 01.05.2018 року- здійснити поновлення її виплати.

Статтею 62 Закону № 2262-XII визначено, що пенсії звільненим зі служби особам, зазначеним у ст. 1-2 цього Закону, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не призначаються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Пенсії, призначені зазначеним особам в Україні до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом № 1058-IV.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49, ст. 51 Закону № 1058-IV визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року, п. 2 ч. 1 ст. 49, друге речення ст. 51 Закону № 1058-IV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Приписами ч. 2 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону № 1058-IV, з урахуванням вищезазначеного рішення Конституційного Суду України.

Крім того ч. 1 ст. 24, ч. 3 ст. 25 Конституції України визначено, що не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Аналогічні приписи викладенні також Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 року.

Тобто право громадянина на виплату пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Аналогічна правова позиція висловлена також Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в постанові від 18.07.2018 року по справі №263/3644/17 (провадження №К/9901/23479/18).

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_2 в поновленні виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років та визначення відповідачу зобов'язання її поновлення починаючи з дати припинення - 01.05.2018 року.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року по адміністративній справі № 1140/2275/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 31 січня 2019 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 4 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай