Справа № 161/15760/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/469/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові Волинської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року (головуючий суддя Івасюта Л.В., м.Луцьк) у справі № 161/15760/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС (відповідач), в якому просив скасувати постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС України Шелігацького Є.С. в справі про порушення митних правил №4273/20500/18 від 03 жовтня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що оскарженою постановою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 Митного кодексу України (далі МК України), та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від несплаченої суми митних платежів, що становить 331646 гривень 85 копійок. Позивач вважав таке рішення протиправним. оскільки ним було виконано вимоги Митного кодексу України при декларуванні товару, правильно зазначено відомості про товар, а сама по собі невірна класифікація товару за кодом УКТЗЕД не утворює складу правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову виконуючого обов'язки начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгена Сергійовича від 03 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил № 4273/20500/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 331 646 (триста тридцять одна тисяча шістсот сорок шість) гривень 85 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції , покликаючись на порушення норм матеріального права, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що громадянин ОСОБА_1, представник митного брокера ТОВ «Глорія-Імпекс Плюс» заявивши в ЕМД №UA205090/2018/061393 від 01 серпня 2018 року товар гольф кари (Club Car) за невірним кодом УКТ ЗЕД вчинив протиправні дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, а саме при направленні запиту у відділ УАМП відповідно до прийнятого рішення про визначення коду товару від 03 серпня 208 року №KT-UA-2018 встановлений код 8703 10 18 00 за яким ставка мита 12%, що призвело до несплати суми митних платежів в розмірі 110 548, 95 грн. Так за кодом 8703 90 10 10 класифікуються транспортні засоби, оснащені електричними двигунами, хоча пояснення до УКТ ЗЕД містять окремо визначений код УКТ ЗЕД 8703 10 18 00, за яким класифікуються спеціальні автомобілі для перевезення спортсменів на майданчики для гри в гольф та аналогічні транспортні засоби.

Відповідач зазначає, що заявлення в ЕМД недостовірної інформації про код товару, що декларується є тими неправомірними та протиправними діями позивача спрямованими на незаконне звільнення від сплати у повному обсязі митних платежів. на переконання позивача автомобіль, яким він керував не належить до категорії транспортних засобів, які підлягають обов'язковому технічному контролю.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання на розгляд справи не з'явились. Відповідно до норми ст.205 цього Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 цього ж Кодексу не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін, враховуючи наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи 01 серпня 2018 року позивач, представник митного брокера ТОВ «Глорія-Імпекс Плюс», відповідно до Договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів №45/17 від 20 листопада 2017 року, укладеному між ТОВ «Глорія-Імпекс Плюс» та ТОВ «ЕІС ІНДУСТРІЯ» ОСОБА_1 подав посадовій особі митного поста «Луцьк» Волинської митниці ДФС ЕМД за відповідними №№ UA205090/2018/061285, UA 205090/2018/061368, UA 205090/2018/061382. Митним органом видано три картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №№ UA205090/2018/01342-01344 відповідно.

В картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205090/01342 причиною зазначено: неповний опис гр.31.

В картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205090/2018/01343: не вказано картку відмови та декларацію у якій відмовлено.

В картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205090/2018/01344: невірно заповнена графа 44ЕМД- не вказано декларацію у якій відмовлено та невірно вказано дату доповнення до зовнішньоекономічного договору.

01 серпня 2018 року представник митного брокера ТОВ «Глорія-Імпекс Плюс» ОСОБА_1 подав до митного контролю та оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ UA205090/2018/061393, з врахованими попередніми помилками, та електронні товаросупровідні документи, а саме : міжнародну транспортну накладну CMR б/н від 30 липня 2018 року, рахунок фактуру № 18-01391-RE від 13 червня 2018 року, експертні довідки: 5056/18 від 01 серпня 2018 року, №5057/18 від 01 серпня 2018 року та 5058/18 від 01 серпня 2018 року MRN №18PL301010E0608878 від 30 липня 2018.

Згідно ЕМД №205090/2018/061393 заявлений код товару з описом: Пасажирський гольф кар (Club Car) - 3шт., головним чином розроблений для перевезення гравців у гольф, бувший у використанні:- марка Club Car , - модель Precedent, календарний рік випуску 2015, призначення: для перевезення гравців у гольф, номер кузова НОМЕР_2, НОМЕР_3, тип двигуна: електричний, технічні характеристики: розміри: 2,70мх1,20мх1,80м. Джерело живлення - електрика. Двигун - 48 вольт. Потужність двигуна - 3,3 к.с./ 3,050 об.в хв. Електрична система - 48 вольт. Кількість посадочних місць -4. Торгівельна марка Club Car . Виробник : Club Car.DE.

Відповідно до графи 33 визначено код вказаного товару згідно УКТЗЕД зі ставкою мита 0 %, акциз та ПДВ нараховуються, але не сплачуються в зв'язку з застосуванням пільги до 31 грудня 2018 року операції із ввезенням на митну територію України транспортних засобів, оснащених виключно електричними двигунами(одним чи більше).

Відповідно до поданих до митного контролю товаросупровідних документів продавцем та відправником даного товару є фірма «Eis Indastrie GmbH» (Oskar-Gebhardt-Strabe 3, 95615 Marktredwitz, Germeny), а покупцем та отримувачем ТОВ «ЕІС ІНДУСТРІЯ» (85670, Донецька обл., м.Вугледар, вул.Шахтарська, 14/24, Україна, код ЄДРПОУ ).

За результатами спрацювання АС АУР по ЕМД №UA205090/2018/061393, було направлено запит щодо встановлення коду товару до спеціалізованого підрозділу № 1478 від 02 серпня 2018 року.

Відділом УАМП прийнято рішення про визначення коду товару від 03 серпня 2018 року, згідно з яким встановлений код товару . Опис товару: Спеціальні автомобілі для перевезення спортсменів на майданчики для гри в гольф: гольф кари:- марка Club Car , - модель Precedent, бувший у використанні, календарний рік випуску 2015, модельний рік виготовлення 2015, призначення: серійні номери НОМЕР_3; тип двигуна: електричний. Кожен автомобіль обладнаний шістьма 8-ми вольтовими аккумуляторами. Технічні характеристики: розміри: 2,70мх1,20мх1,80м. Джерело живлення - електрика. Двигун - 48 вольт. Потужність двигуна - 3,3 к.с./ 3,050об.в хв. Кількість посадочних місць -4. Торгівельна марка Club Car . Виробник : Club Car.DE.

03 серпня 2018 року рішенням відділу класифікації товарів про визначення коду товару №KT-UA-2018 змінено заявлений код з зі ставкою мита 0 %, акциз та ПДВ нараховуються, але не сплачуються на код УКТЗЕД - зі ставкою мита 12% сплачується акциз та ПДВ.

08 серпня 2018 року позивач через систему митного оформлення отримав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205090/2018/01399 якою було відмовлено у оформленні ЕМД № UA205090/2018/061393. В даній картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «Приведення ЕМД відповідно до Рішення про визначення коду товару №KT--2018 року та відповідних граф».

08 серпня 2018 року позивач, представник митного брокера ОСОБА_1, діючи в інтересах ТОВ «ЕІС ІНДУСТРІЯ», на підставі рішення про визначення коду товару від 03 серпня 2018 року, подав нову ЕМД №205090/2018/063313 від 08 серпня 2018 року, згідно з якою здійснив декларування товару за кодом УКТЗЕД зі ставкою мита 12%. Митна декларацію була прийнята посадовою особою ДФС та ТОВ «ЕІС ІНДУСТРІЯ» здійснило сплату всіх митних платежів за даною ЕМД і даний товар був розмитнений і випущений у вільний обіг.

08 серпня 2018 року старшим державним інспектором ВМО №1 м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС Гловацьким М.Ф. було складено протокол про порушення митних правил № 4273/20500, згідно якого дії представника митного брокера ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил за ознаками ст. 485 МК України.

03 жовтня 2018 року в.о.начальника Волинської митниці ДФС України Шелігацьким Є.С. винесено постанову в справі про порушення митних правил №4273/20500/18, згідно якої громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 331 646 (триста тридцять одна тисяча шістсот сорок шість) гривень 85 копійок.

Відповідно до мотивів винесеної постанови підставою для притягнення позивача до відповідальності стало заявлення ним в митній декларації UA205090/2018/061393 від 01 серпня 2018 року, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, неправдивих відомостей щодо коду товару згідно УКТЗЕД, що призвело до ухилення від сплати митних платежів на суму 110 548,95грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що Волинська митниця ДФС в оскарженій позивачем постанові не зазначила доказів протиправності дій ОСОБА_1, та доказів вини у формі прямого умислу, тобто, що дії позивача були спрямовані саме на зазначення неправдивих відомостей з метою зменшення митних платежів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступні мотиви.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст.266 МК України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно МК України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Слід звернути увагу на те, що декларування товару позивачем здійснювалось у відповідності до вимог ст. ст. 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар. Висновок відділу класифікації митниці щодо визначення коду товару згідно УКТЗЕД ґрунтується на тих саме відомостях про товар, що були задекларовані позивачем у митній декларації, будь-яких невідповідностей, зазначених позивачем у декларації відомостей про товар щодо його найменування, ваги, кількості, ціни, походження, відправника та інші., під час митного оформлення не встановлено та фактично підставою для притягнення останнього до відповідальності стало неправильне зазначення коду УКТЗЕД товару в поданій ним митній декларації.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року №651(зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за №1372/21684) декларант зобов'язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації. Тобто, декларант зобов'язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

При цьому, орган доходів і зборів зобов'язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТЗЕД та у разі виявлення порушень правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати заявлені товари і його рішення з даних питань є обов'язковим для митних цілей. Само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ст.485 Митного кодексу України передбачена відповідальність саме за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а не безпосередньо за неправильне визначення такого коду.

Як свідчать матеріали справи неправильне визначення позивачем коду товару згідно з УКТЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів, оскільки потребувало додаткової інформації та спеціальних технічних знань, що вбачається виходячи із направлення товару митницею до сектору класифікації товарів та митної вартості відділу адміністрування митних платежів.

Таким чином, сам факт помилки у визначенні коду за УКТЗЕД без зазначення неправдивих відомостей, необхідних для визначення цього коду, не може бути безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Окремо зазначеного слід зауважити, що 08 серпня 2018 року позивач, представник митного брокера ОСОБА_1, діючи в інтересах ТОВ «ЕІС ІНДУСТРІЯ», на підставі рішення про визначення коду товару від 03 серпня 2018 року, подав нову ЕМД №205090/2018/063313 від 08.08.2018 року, згідно з якою здійснив декларування товару за кодом УКТЗЕД зі ставкою мита 12%. Митна декларацію була прийнята посадовою особою ДФС та ТОВ «ЕІС ІНДУСТРІЯ» здійснило сплату всіх митних платежів за даною ЕМД і даний товар був розмитнений і випущений у вільний обіг. Ця обставина підтверджує відсутність умислу у діях позивача уникнути сплати митних платежів, оскільки позивачем своєчасно та без зволікань усунуто виявлені митним органом недоліки в наданій для розмитнення товару інформації.

У висновках Державної митної служби України, викладених у листах від 31 березня 2009 року №11/1.20/2838-ЕП, від 21 вересня 2011 року №20/4-11/06037-ЕП, зазначається, що: часто митницями не враховується, що сам по собі факт зазначення у ВМД невірного коду товару за УКТЗЕТ і коригування розміру нарахованих митних платежів не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил; висновок про виявлення факту порушення митних правил повинен робитися виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб'єкта»; обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і однозначності класифікації товару; у разі, коли після неодноразових митних оформлень товару із встановленим певним кодом за УКТЗЕД, під час чергового митного оформлення того ж самого товару, виноситься рішення про визначення іншого коду, питання про наявність вини в діях декларанта може розглядатись тільки в залежності від висновків службового розслідування щодо вини посадових осіб митного органу у невірній класифікації товару, допущеній у попередніх або новій ситуаціях.

Отже, порушення декларантом правил класифікації товарів (невірне визначення коду УКТЗЕД під час декларування) при наявності складного випадку класифікації та наданні ним достовірних документів, достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та не вважається порушенням митних правил.

Наведені вище висновки спростовують доводи Волинської митниці, які по суті є тими ж, що й були викладені суб'єктом владних повноважень у поданому відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року від 25 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга