Справа № 160/9143/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

18 січня 2019 року Справа № 160/9143/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі Воробйовій П.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши в судовому засіданні у місті Дніпрі справу за позовною заявою Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у дніпропетровській області, Держаної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 764266/21922502 від 05.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року; зобовязання зереєструвати податкову накладну № 28 від 16.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання, а саме: 11.12.2017 року , -
03.12.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Держаної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 764266/21922502 від 05.06.2018 року Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмові в такій реєстрації про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс»; зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну № 28 від 16.11.2017 року Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» датою її фактичного отримання, а саме: 11.12.2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року у справі № 160/9143/18 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Приватне підприємство «Л.Д.Сервіс» не погоджується з оскаржуваними рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, а саме: № 764266/21922502 від 05.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню зважаючи на те, що контролюючим органом було порушено пп.201.16.1, п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки оскаржуване рішення комісії не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну інформацію про те, що причиною його прийняття є: ненадання платником податку копій документів. Проте в рішенні не зазначено, які саме документи ненадані та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування.
При цьому, позивач зазначає, що на виконання вимог чинного податкового законодавства України останнім було подано до Комісії Державної фіскальної служби всі належні документи.
Також, в обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що, останні не були взяті контролюючим органом до уваги, натомість відповідач як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних вказав на подання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
З урахуванням вищезазначеного, позивач вважає протиправним рішення комісії Державної фіскальної служби України, а саме: № 764266/21922502 від 05.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року, та просить суд визнати протиправним та скасувати відповідне рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкової накладної.
В судове засідання, призначене на 17.12.2018 року, зявилися повноважний представник позивача.
Відповідачі до зали судового засідання своїх представників не направили, були повідомлені належним чином, відомості про вручення судових повісток в матеріалах справи наявні.
У звязку із зазначеним, суд ухвалив відкласти розгляд справи до 18.01.2019 року для повторного виклику відповідачів 1,2.
27.12.2018 року відповідачами подано до суду відзиви на позовну заяву, відповідно до тексту яких з посиланням на відповідні норми податкового законодавства зазначено, що визначені підстави в Рішеннях комісії для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування правомірними та такими, що прийняті відповідно до норм діючого законодавства та в установленому порядку, а вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
18.01.2019 року представником позивача подано до суду відповідь на відзиви, відповідно до тексту якої зазначено, що позивачем після зупинення реєстрації податкової накладної подано усі належні документи, перелік яких встановлений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим ПКМУ від 21 лютого 2018 року № 117, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по Накладній.
В судове засідання, призначене на 18.01.2019 року, зявилися повноважний представник позивача.
Відповідачі до зали судового засідання своїх представників не направили, були повідомлені належним чином, відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважений представник позивача не заперечував щодо переходу до розгляду справи по суті. У звязку з неявкою в судове засідання відповідачів, думка останньіх, щодо можливості переходу до розгляду справи по суті, суду не відома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 25.07.2018 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
Основними видами діяльності Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» є:
Код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами;
Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням;
Код КВЕД 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом;
Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;
Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва;
Код КВЕД 43.91 Покрівельні роботи;
Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.;
Код КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури (основний);
Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Відповідно 1.1. зазначеного договору, Постачальник, на підставі заявки Покупця, зобовязується передати у власність Покупця продавцю будівельного призначення (далі-Товар), а саме: матеріали, асортимент, кількість та ціна яких визначена у видаткових накладних, що надані Постачальником та являють собою невідємну частину цього Договору, а Покупець зобовязується прийняти Товар та оплатити його на умовах цього Договору.
На підтвердження виконання умов договору матеріали справи містять товарно-транспорту накладну № 161117 від 16.11.2017 року, видаткову накладну № РН-28/11 від 16.11.2017 року на загальну суму 116 193,17 грн., в тому числі ПДВ 19 365,53 грн.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між відкритим акціонерним товариством «Металоцентри Комекс» (Продавець) та Приватним підприємством «Л.Д.Сервіс» (Покупець) укладено договір № 307617 від 19.10.2017 року.
Відповідно п.1.1 зазначеного договору, Покупець зобовязується придбати металопродукцію на умовах та в кількості і за ціною, що вказана у Додаткових умовах.
На підтвердження виконання умов договору матеріали справи містять товарно-транспорту накладну № 1/2310 від 23.10.2017 року, видаткову накладну № МЦК-0005534/0 від 23.10.2017 року на загальну суму 92 972,46 грн., в тому числі ПДВ 15 495,40 грн.
За результатами виконання договору, позивачем складено та направлено до податкового органу податкову накладну № 383 від 20.10.2017 року на загальну суму 93 257,76 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 10.11.2017 року про його прийняття.
Судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендодавець) та Приватним підприємством «Л.Д.Сервіс» (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 01.08.2016 року.
Відповідно п.1.1 договору, Орендодавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає, а Орендар, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення надалі Обєкт оренди, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 14.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Промспецстрой» (Орендодавець) та Приватним підприємством «Л.Д.Сервіс» (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 01.08.2016 року.
Відповідно п.1.1 договору, Орендодавець передає, а Орендатор приймає у строкове користування складське приміщення та прилеглі території, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Любимівська сільрада, вул. Томська, 283-Б, загальною площею 100 м.кв.
На момент виконання Договору поставки у Позивача згідно Штатного розпису від 06.08.2017 р. значилося 11 штатних одиниць без урахування осіб, які виконували роботи за цивільно-правовими угодами.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до норм чинного податкового законодавства було складено та подано 16.11.2017 року Приватним підприємством «Л.Д.Сервіс» до ДПІ подано податкову накладну № 28.
Однак, позивач отримав квитанцію № 1 від 11.12.2017 року, згідно з якою податкова накладна № 28 від 16.11.2017 року прийнята, але реєстрацію по якій зупинено, із зазначенням, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРППН, затвердженим наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7208. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно п. «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 цього наказу.
З метою усунення вказаних недоліків, в Квитанції № 1, позивачем на адресу контролюючого органу було направлено Повідомлення №1 від 31.05.2018 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої/го зупинено щодо Накладної з додаванням копій документів.
Рішенням комісії ДФС від 05.06.2018 року № 764266/21922502 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвестиційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, позивачем подано в електронному вигляді скаргу, до якої додано документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Комісією з питань розгляду скарг 23.06.2018 року було прийнято рішення, яким скаргу позивача на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної залишено без задоволення та рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Не погодившись із рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №117, Критеріями оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 р. №567 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 р. за №753/30621, Вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 р. №567 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 р. за №754/30622.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і обєктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 ст. 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст.8, 9 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до п. п. а, б п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 зазначеного вище Порядку №1246 від 29.12.2010 р., після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи наведені у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21.02.2018 року постановою КМУ № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено таке.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, який включає Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного звязку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів, які складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункти 18 та 19 Порядку).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку).

Згідно пункту 23 Порядку комісією регіонального рівня протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункт 27).

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обовязки її членів визначаються Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункт 2 Порядку).

Комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 3 Порядку).

Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (пункт 19 Порядку).

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567 (далі Критерії оцінки ступня ризиків).

Згідно пункту 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, контролюючий орган був зобов'язаний у відповідних Квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.

Як вбачається з копії наведеної вище квитанції, відповідачем зазначений вид критерію визначено не було.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73-74 Кодексу адміністративного судочинства України протиправності прийнятого рішення комісії Державної фіскальної служби України, а саме: № 764266/21922502 від 05.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року.

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є ненаданням платником податку копій документів, первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних документів.

Відтак, відповідно до наведених вище норм Податкового кодексу України; Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246; Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №567; Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено чіткий механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних коригувань до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних; затверджено Критерії оцінки ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які, як прямо свідчать матеріали справи, не було дотримано відповідачем - 1 при винесенні оскаржуваного рішення, а саме: № 764266/21922502 від 05.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року, зазначеного вище.

При цьому, під час судового розгляду справи судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Приватним підприємством «Л.Д.Сервіс» на виконання відповідних норм чинного податкового законодавства України, було направлено до Комісії ДФС документи, на підтвердження здійснення відповідних операцій, за наслідками яких Приватним підприємством «Л.Д.Сервіс» було сформовано податкову накладну, а саме: № 28 від 16.11.2017 року.

При цьому відповідачем не вказано, які саме документи необхідно було надати контролюючому органу та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

З урахуванням викладеного вище, оскаржуване позивачем рішення а саме: № 764266/21922502 від 05.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року є прийнятими відповідачем без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані зазначені рішення.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № 764266/21922502 від 05.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року та зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, а саме: податкову накладну № 28 від 16.11.2017 року, є такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи дані положення Кодексу адміністративного судочинства України, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на приписи підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до яких, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 від 16.11.2017 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, суд зазначає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач просить суд зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 від 16.11.2017 року датою подання, в той час як відповідно до приписів підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України, відповідно до яких, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на означені норми, суд вважає за необхідне зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» №28 від 16.11.2017 року з дати набрання законної сили зазначеним рішенням суду.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996р. №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Відповідно до приписів ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 22.11.2018 року № 1540 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення позовної заяви Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» про визнання протиправним та скасування рішення № 764266/21922502 від 05.06.2018 року Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмові в такій реєстрації про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс»; зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну № 28 від 16.11.2017 року Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» відповідно до норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного фіскальної служби України, а саме, судового збору у розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири грн., 00 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» (вул. Святослава Хоророго 14, кімната 8, м. Дніпро, 49000) до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (вул. Севастопольська 17-а, м.Дніпро, 49000) Держаної фіскальної служби України Львівська площа, б.8, м. Київ. 04053) про визнання протиправним та скасування рішення № 764266/21922502 від 05.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року; зобовязання зареєструвати податкову накладну № 28 від 16.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання, а саме: 11.12.2017 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 764266/21922502 від 05.06.2018 року Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмові в такій реєстрації про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 16.11.2017 року Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс».

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 28 від 16.11.2017 року Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» в порядку, встановленому чинним податковим законодавством України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» () судові витрати в розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири грн., 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3