Справа № 1140/3229/18ДСК
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Кропивницький Справа № 1140/3229/18ДСК

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 20.09.2018 р.;

- змінити дату звільнення зазначену у наказі Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 23.10.2018 №190 о/с з " 24.10.2018" на " 20.09.2018";

- визнати неправомірною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не включення до розрахунку вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 часу навчання у вищому навчальному закладі в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби;

- зобов'язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України скласти розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням часу навчання у вищому навчальному закладі в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби;

- визнати неправомірною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не включення до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення за період 01.04.2017 р. по 30.09.2018 р.;

- зобов'язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України скласти довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за період 01.04.2017 р. по 30.09.2018 р.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що затягування із звільненням позивача з поліції, подання неправильного розрахунку вислуги років, подання довідки з неправильним зазначенням розміру додаткових видів грошового забезпечення здійснено відповідачем умисно з метою протиправного позбавлення права на неналежне пенсійне забезпечення.

Представником відповідача Прокопович І.С. подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні вимог зазначивши, що відповідачем правомірно звільнено позивача зі служби в поліції наказом №190 о/с від 23.10 2018 з 24.10.2018 в зв'язку з поданням рапорту позивача від 03.10.2018 та необхідністю отримання у позивача трутової книжки для внесення відповідних записів.

Крім того, представником відповідача зазначено, що позивачу при розрахунку вислуги для призначення пенсії не підлягає зарахування навчання у вищому навчальному закладі відповідно до положень п."а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992. Також, позивачу до довідки відповідача від 31.10.2018 №165 не включено щомісячні додатково види грошового забезпечення (надбавка за специфічній умови проходження служби та премія) для призначення пенсії та не зазначено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2017 по 19.09.2018 у сумі 214 649, 56 грн. в зв'язку з оскарженням в апеляційному порядку рішення суду у справі №П/811/200/17 за нововиявленими обставинами (т.1 а.с.36-42).

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі № П/811/200/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про скасування наказу та визнання протиправною бездіяльність.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27.02.2017 №50 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за підпунктом 4 (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного моніторингу управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області.

Стягнуто з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2017 по 19.09.2018 у розмірі 214 649,56 грн. (двісті чотирнадцять тисяч шістсот сорок дев'ять грн. 56 коп.)

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного моніторингу управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області та виплати середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за 1 місяць, а саме 11 725,44 грн. (одинадцять тисяч сімсот двадцять п'ять грн. 44 коп.).

25.09.2018 до відповідача надійшла заява від 20.09.2018 ОСОБА_1 про поновлення його на посаді старшого оперуповноваженого особливо важливих справах відділу оперативного моніторингу управлінні внутрішньої безпеки в Кіровоградській області ДВБ Національної поліції України на виконання вказаного рішення суду (т.1 а.с.46).

02.10.2018 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшов повний текст рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі №П/811/200/17 (т.1 а.с.44).

Відповідачем видано наказ від 02.10.2018 № 171 о/с про скасування наказу Департаменту від 27.02.2017 № 50 о/с щодо звільненні підполковника поліції ОСОБА_1 та цим же наказом останнього поновлено на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного моніторингу управління внутрішньої безпеки в Кіровоградської області Департаменту з 01 березня 2017 року (т.1 а.с.17) про що повідомлено позивача та запропоновано прибути для оформлення документів щодо подальшого проходження служби відповідно до закону України "Про Національну поліцію" (т.1 а.с.47-48).

В обґрунтування вимог представник позивача зазначає, що на його думку позивач підлягав негайному поновленню, згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі № П/811/200/17, і враховуючи його стан здоров'я підлягав негайному звільненню з поліції, тобто дата звільнення позивача з поліції має бути 20.09.2018.

Суд звертає увагу, що рішенням суду у справі № П/811/200/17 не вирішувалось питання щодо звільнення позивача з поліції за станом здоров'я.

Зазначеним рішенням суду у справі № П/811/200/17, зокрема скасовано наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27.02.2017 №50 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за підпунктом 4 (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" та поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного моніторингу управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області.

Після виконання рішення суду відповідачем щодо поновлення позивача, останній набуває статусу поліцейського та проходить службу відповідно до Закону України "Про національну поліцію" .

Суд вважає, що поновлення позивача на посаді, відповідно до рішенням суду у справі № П/811/200/17, не накладає обов'язків на відповідача негайно звільнити відповідача з інших підстав визначених ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно П.2. розділу 1 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом МВС, від 23.11.2016, № 1235, рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до розділу II зазначеного вище Порядку, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, як звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку встановлено, що підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Згідно Переліку документів з питань проходження служби, затвердженого наказом МВС, від 23.11.2016, № 1235 "Про затвердження Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції", таким документом зокрема є рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі.

Як встановлено судом 08.10.2018 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшов рапорт ОСОБА_1 датований 03.10.2018 про звільнення його зі служби в поліції з 03.10.2018 через хворобу (а.с.49).

Представником відповідача у відзиві на адміністративний позов зазначено, що в зв'язку з відсутністю у відповідача трудової книжки позивача, в телефонному режимі, йому повідомлено про необхідність надання трудової книжки для внесення відповідних записів згідно положень пунктів 2.2 , 2.4, розділу 2, положень 4.1, 4.1 розділу 4, положень 5.1 розділу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, міністерства юстиції України, міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

В подальшому, позивач заявою від 17.10.2018 звернувся до відповідача з проханням видати дублікат трудової книжки в зв'язку з втратою. Заява отримана відповідачем 19.10.2018 (а.с.50).

23.10.2018 наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №190 о/с звільнено позивача зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини1 статті 77 закону України "Про національну поліцію" (т.1а.с.18).

Листом від 23.10.2018 відповідач повідомив позивача про необхідність прибути та отримати дублікат трудової книжки та витяг з наказу №190 о/с від 23.10.2018 (т.1 а.с.51).

Згідно розписки позивача він отримав трудову книжку та витяг із зазначеного вище наказу 26.10.2018 (т.1 а.с.52).

Представник позивача у позовній заяві не обґрунтував в чому саме полягала протиправна бездіяльності відповідача щодо не звільнення позивача зі служби в поліції з 20.09.2018.

Також суд звертає увагу, що сам позивач просив відповідача звільнити його зі служби поліції з 03.10.2018 (т.1 а.с.49)

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно звільнено позивача зі служби в поліції саме з 24.10.2018, а тому в задоволенні вимог про визнання неправомірною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 20.09.2018 р. та змінити дату звільнення зазначену у наказі Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 23.10.2018 №190 о/с з " 24.10.2018" на " 20.09.2018", належить відмовити.

Також Позивач стверджує, що наказом ДВБ від 23.10.2018 № 190 о/с його звільнено зі служби в поліції за п. 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вислуга років на день звільнення складала 21 рік 03 місяці 23 дні, а також час навчання - 2 роки 4 місяці 27 днів (т.1 а.с.18).

У розрахунку вислуги для призначення пенсії позивачу від 24.10.2018 час навчання не вказаний взагалі (т.1 а.с.23-25). Тобто, не зарахування до вислуги років строку навчання у вищому навчальному закладі, на думку позивача суттєво впливає на розмір призначеної йому пенсії.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 (далі по тексту - Закон № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 цього Закону, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статями 10 та 49 Закону № 2262-XII встановлено, що призначення і виплата пенсій колишнім поліцейським здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, передбачено, що заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в областях через уповноваженні підрозділи МВС України.

Судом встановлено, що Відповідачем зроблено розрахунок вислуги для призначення пенсії позивачу від 24.10.2018 (т.1 а.с.23-25)

Згідно ч.2 ст. 17 Закону № 2262-XII, до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України, не наведено доказів правомірності своєї бездіяльності щодо невключення строку навчання у вищому навчальному закладі до розрахунку вислуги для призначення пенсії позивачу.

Посилання представника відповідача у відзиві на п."а" ст.12 Закону № 2262-XII, не приймається судом, оскільки зазначена норма не спростовує наявність у позивача права на зарахування позивачу часу навчання у вищому навчальному закладі до вислуги років при призначенні пенсії.

Натомість судом встановлено, що згідно особової справи позивач з 01.09.1990 по 23.06.1995 навчався Національному аграрному університеті м. Київ (т.1 а.с. 59,71).

Позивачу наказом міністерства оборони України від 04.11.1995 №561 присвоєно військове звання - лейтенант запасу (т.1 а.с.76).

Таким чином, на думку суду, у позивача наявне право включення строку навчання у вищому навчальному закладі до розрахунку вислуги для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992, № 2262-XII.

З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо не включення до розрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу часу навчання у вищому навчальному закладі в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби та зобов'язати скласти розрахунок з урахуванням часу навчання у вищому навчальному закладі, підлягають задоволенню.

Крім того, представник позивача у заяві зазначає, що до довідки відповідача від 31.10.2018 №165 не включено щомісячні додатково види грошового забезпечення (надбавка за специфічній умови проходження служби та премія) для призначення пенсії та середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2017 по 19.09.2018 у сумі 214 649, 56 грн.

Відповідно до п.4 розділу 3 Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань", затвердженої наказом МВС від 17.09.2018, № 760, підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують:

1) грошовий атестат;

2) довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення) (додаток 4).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення подаються до уповноваженого структурного підрозділу.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання вимог зазначеної вище Інструкції видано довідку №156 від 31.10.2018 згідно якої позивачу не нараховувалися та не виплачувалися щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема надбавка за специфічній умови проходження служби та премія з квітня 2017 року по вересень 2018 року.

Суд зазначає, що згідно рішення суду у справі № П/811/200/17 від 19.09.2018 стягнуто з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2017 по 19.09.2018 у розмірі 214 649,56 грн. (двісті чотирнадцять тисяч шістсот сорок дев'ять грн. 56 коп.)

Тобто в період, з квітня 2017 року по вересень 2018 року позивач не проходив службу в поліції в зв'язку з вимушеним прогулом та не отримував надбавки за специфічній умови проходження служби і премії, що і знайшло відображення у довідці №156 від 31.10.2018.

З огляду на викладене, суд не погоджується з твердженням представника позивача щодо неправомірності бездіяльності відповідача при не включенні до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення за період 01.04.2017 по 30.09.2018.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не включення до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення за період 01.04.2017 р. по 30.09.2018 та зобов'язання відповідача скласти довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за період 01.04.2017 р. по 30.09.2018 р., належить відмовити.

Щодо посилання представника позивача на не включення до довідки відповідача від 31.10.2018 №165 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2017 по 19.09.2018 у сумі 214 649, 56 грн., то суд звертає увагу, що формою зазначеної довідки, визначеною Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань", затвердженої наказом МВС від 17.09.2018, № 760, не передбачено включення до неї суми основного грошового забезпечення поліцейського.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

В позовній заяві представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 планує витратити на професійну правничу допомогу 7 000 грн., однак до суду документального підтвердження вказаних витрат позивачем не надано.

Таким чином, судових витрат, які б підлягали розподілу між сторонами, відповідно до положень ст.139 КАС України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 246, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 НОМЕР_2) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не включення до розрахунку вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 часу навчання у вищому навчальному закладі в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Зобов'язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України скласти розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням часу навчання у вищому навчальному закладі в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

В задоволені інших позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун