Справа № 600/696/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 рокуЛьвів№857/4354/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Луців І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2018 року у справі №600/696/18, винесене головуючим суддею Чорним І.А., у м. Козова, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, Кучмій Василя Миколайовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області, Кучмій Василя Миколайовича, в якому просить визнати протиправними дії Кучмій В.М., скасувати постанову серії ЕАВ №53679 від 14.08.2018 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2018 року інспектором управління патрульної поліції у Тернопільській області Кучмій В.М. було винесено постанову №536793, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Згідно постанови вбачається, що близько 23:07 год. 14.08.2018 року на вул. Гетьмана Мазепи в м. Тернопіль позивач керував транспортним засобом «Опель Віваро» державний номерний знак НОМЕР_1, що не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3(б) ПДР. Вважає дану постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки його транспортний засіб «Опель Віваро» не підлягає обов'язковому технічному контролю, адже такий транспортний засіб є малотонажним спеціалізованим вантажним фургоном, тобто транспортним засобом вантажопідйомністю до 3,5 тонни, а тому відповідно до п.1, 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов'язковому технічному огляду не підлягає.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема апелянт вказує на те, що, що автомобіль ним не експлуатувався, оскільки він не мав посвідчення водія та вказаний автомобіль мав технічні несправності, а закон пов'язує технічний огляд з строком експлуатації, а не датою реєстрації. Крім цього, вказує на порушення відповідачем вимог ст. ст. 251, 268, 280 КУпАП при прийнятті оскаржуваного рішення. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апелянтом не наведено жодних доказів своєї невинуватості та підстав для скасування рішення суду, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що автомобіль належний позивачу є вантажним, має строк експлуатації більше двох років, відтак підлягає обов'язковому технічному контролю кожні два роки.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. 14.08.2018 року інспектором управління патрульної поліції у Тернопільській області рядовим поліції Кучмій Василем Миколайовичем винесено постанову серії ЕАВ №536793, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

З оскаржуваної постанови слідує, що 14.08.2018 року близько 23:07 год. в м. Тернополі по вул. Гетьмана Мазепи, 26, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель Віваро» державний номерний знак НОМЕР_1, що не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3 (б) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що доказів проходження технічного контролю протягом останніх двох років позивач не надав, тобто 14 серпня 2018 року він керував належним йому автомобілем, який не пройшов обов'язкового технічного контролю в порушення вимог п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Із змісту статті 247 КУпАП убачається, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених зокрема частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п.31.3(б) Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», обов'язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу належить автомобіль марки «Опель Віваро» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, дата реєстрації 26.01.2016 року, є спеціалізованим вантажним фургоном малотонажним - В, масою 2700 т., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2.

Таким чином, належний позивачу автомобіль відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає обов'язковому технічному контролю, оскільки строк його експлуатації більше двох років.

Що стосується доводів апелянта про те, що посвідчення водія він отримав лише 17.11.2016 року, проходив тривалий курсу лікування, автомобіль не експлуатувався у зв'язку із технічними несправностями, а тому транспортний засіб експлуатувався ним у своїй сукупності менше двох років, то суд першої інстанції правильно вказав, що такі обставини не можуть бути розцінені судом як обґрунтовані, оскільки не спростовують факт керування позивачем 14 серпня 2018 року належним йому автомобілем, який не пройшов обов'язкового технічного контролю.

Крім цього, моментом початку експлуатації автомобіля є дата його державної реєстрації. Як зазначалось вище, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, дата реєстрації транспортного засобу - 26.01.2016 року, тому відповідно строк його експлуатації з 26.01.2016 року.

Що стосується доводів апелянта про порушення відповідачем вимог ст.ст. 251, 268, 280 КУпАП при прийнятті оскаржуваного рішення, то такі є безпідставними та не підтвердженими будь - якими доказами, оскільки поліцейським при складанні адміністративних матеріалів на позивача було дотримано вимоги чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2018 року у справі №600/696/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 06.02.2019р.