Справа № 0340/1790/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4213/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Козак А.Ю.;

від відповідачів - Кушнір Ю.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2018р. в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Іола» до Головного управління ДФС у Волинській обл. та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Сорока Ю.Ю., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15 год. 17 хв. 02.11.2018р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 07.11.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

04.09.2018р. позивач Приватне підприємство /ПП/ «Іола» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наступні рішення відповідача Головного управління /ГУ/ ДФС у Волинській обл. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄРПН/ таких податкових накладних:

рішення № 784455/21753815 від 13.06.2018р. щодо податкової накладної № 72 від 26.07.2017р.;

рішення № 783827/21753815 від 12.06.2018р. щодо податкової накладної № 73 від 26.07.2017р.;

рішення № 784450/21753815 від 13.06.2018р. щодо податкової накладної № 77 від 26.07.2017р.;

рішення № 791625/21753815 від 14.06.2018р. щодо податкової накладної № 90 від 25.07.2017р.;

рішення № 791784/21753815 від 14.06.2018р. щодо податкової накладної № 79 від 27.07.2017р.;

рішення № 784460/21753815 від 13.06.2018р. щодо податкової накладної № 80 від 27.07.2017р.;

зобов'язати відповідача ГУ ДФС у Волинській обл. зареєструвати у ЄРПН податкові накладні № 72 від 26.07.2017р., № 73 від 26.07.2017р., № 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р., № 79 від 27.07.2017р., № 80 від 27.07.2017р.;

стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору (Т.1, а.с.3-17).

Ухвалою суду від 17.10.2018р. залучено до участі в розгляді справи співвідповідача ДФС України (Т.1, а.с.173-174).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними та скасовані рішення комісії ГУ ДФС у Волинській обл. № 783827/21753815 від 12.06.2018р., №№ 784455/21753815, 784450/21753815, 784460/21753815 від 13.06.2018р., №№ 791625/21753815, 791784/21753815 від 14.06.2018р. про відмову в реєстрації податкових накладних №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р. та №№ 79, 80 від 27.07.2017р. в ЄРПН; зобов'язано ДФС України зареєструвати податкові накладні №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р. та №№ 79, 80 від 27.07.2017р. в ЄРПН; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській обл. на користь позивача судовий збір в розмірі 12334 грн. (Т.1, а.с.222-228).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДФС у Волинській обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.2-7).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи судом не враховані приписи п.74.2 ст.74, п.п.201.10, 201.16 ст.201 Податкового кодексу /ПК/ України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядку роботи комісій, які приймаються рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затв. постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р., наказу Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», постанови КМ України № 1246 від 29.12.2010р. «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затв. постановою КМ України № 569 від 16.10.2014p., а також ст.ст.72-76, 242 КАС України.

Також судом в повній мірі не було досліджено та не взято до уваги факт невідповідності у поданих ПП «Іола» первинних документах для реєстрації в ЄРПН податкових накладних адреси навантаження та розвантаження товару, що відповідно виключає належне оформлення господарської операції по придбанню та реалізації товару контрагентам.

Враховуючи викладене, посилання суду лише на обставини виникнення у ПП «Іола» податкових зобов'язань та факту виписки і подання для реєстрації в ЄРПН податкових накладних №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р., №№ 79, 80 від 27.07.2017р. не спростовуються нормами Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затв. постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р., та необхідністю підтвердження платником правомірності та реальності здійснення, відображених у виписаних податкових накладних, господарських операцій.

Також невірним є висновок суду щодо ненадання відповідачами в ході судового розгляду доказів розгляду скарг позивача на рішення комісії ГУ ДФС у Волинській обл. Під час судового розгляду представником відповідачів було надано клопотання про долучення до матеріалів судової справи доказів про направлення на адресу ПП «Іола» рішень про результати розгляду скарг та електронних квитанцій про їх направлення та отримання, а саме: рішення № 15195/21753815/2 від 02.07.2018р. з квитанцією № 3 від 02.07.2018р., рішення № 15193/21753815/2 від 02.07.2018р. з квитанцією № 3 від 02.07.2018р., рішення № 14963/21753815/2 від 02.07.2018р. з квитанцією № 3 від 02.07.2018р., рішення № 15202/21753815/2 від 02.07.2018р. з квитанцією № 3 від 02.07.2018р., рішення № 152002/21753815/2 від 02.07.2018р. з квитанцією № 3 від 02.07.2018р., рішення № 15196/21753815/2 від 02.07.2018р.з квитанцією № 3 від 02.07.2018р.

У визначеному порядку ДФС України були розглянуті скарги ПП «Іола» на рішення комісії ГУ ДФС у Волинській обл. про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та рішення про результати розгляду даних скарг у строки встановлені п.56.23 ст.56 ПК України були надіслані ПП «Іола» в електронній формі засобами електронного зв'язку, що засвідчується квитанціями про їх направлення.

Отже, враховуючи викладене, суд всупереч обставинам справи неправомірно дійшов висновку про неправомірність рішень комісії ГУ ДФС у Волинській обл. про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Також позовні вимоги щодо зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні слід розцінювати саме як вимоги про втручання в дискреційні повноваження відповідача, які виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Позивачем ПП «Іола» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.22-29).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідачів на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ПП «Іола» є юридичною особою та перебуває на обліку в Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській обл. (Т.1, а.с.133).

Відповідно до довідки ГУ статистики у Волинській обл. АА № 689982 від 31.10.2012р. позивач ПП «Іола» включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, основними видами діяльності якого є: 22.21 виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмаси; 22.29 виробництво інших виробів із пластмас; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (Т.1, а.с.132).

Також позивач ПП «Іола» зареєстрований платником податку на додану вартість /ПДВ/ з 13.10.1997р. (Т.1, а.с.134).

Під час судового розгляду з'ясовано, що 08.01.2014р. між ПП «Іола» (продавець) та ТзОВ «Дюна-Веста» (покупець) укладено договір поставки № 1-00005, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити пакувальні матеріали власного виробництва (мішки поліетиленові та пакети поліпропіленові), в асортименті, кількості, у терміни та за цінами, відповідно до умов даного договору. Кількість, асортимент, ціна товарів вказується у накладних. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари на умовах даного договору (Т.1, а.с.30-33)

Позивачем поставлено ТзОВ «Дюна-Веста» товар, що засвідчується видатковою накладною № 1093 від 26.07.2017р., податковою накладною № 72 від 26.07.2017р. на загальну суму 19939 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 3323 грн. 20 коп., видатковою накладною № 1094 від 26.07.2017р., податковою накладною № 73 від 26.07.2017р. на загальну суму 3744 грн., в тому числі ПДВ 624 грн., товарно-транспортними накладними №№ Р1093, Р1094 від 26.07.2017р. та угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 6 від 31.07.2017р. (Т.1, а.с.34-36, 39-41, 44)

За результатами цих господарських операцій ПП «Іола» виписані податкові накладні №№ 72, 73 від 26.07.2017р., які були відправлені для реєстрації в ЄРПН, однак згідно отриманих квитанцій №№ , від 28.07.2017р. вказані податкові накладні прийняті, але реєстрація їх зупинена.

Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних №№ 72, 73 від 26.07.2017р. слугувало те, що вказані податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 3923. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. (Т.1, а.с.37, 42)

Згідно повідомлень №№ 4, 5 від 07.06.2018р. ПП «Іола» було направлено на адресу ДФС копії первинних документів, що розкривають зміст операцій (Т1, а.с.38, 43).

Рішеннями комісії ГУ ДФС у Волинській обл. про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 784455/21753815 від 13.06.2018р. та № 783827/21753815 від 12.06.2018р. відмовлено в реєстрації податкових накладних №№ 72, 73 від 26.07.2017р. в ЄРПН з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування (Т.1, а.с.18-21)

Позивачем подані скарги на рішення комісії № 784455/21753815 від 13.06.2018р. та № 783827/21753815 від 12.06.2018р., однак відповіді за результатами розгляду яких відповідачем не надано (Т.1, а.с.115-116).

28.04.2017р. між ПП «Іола» (постачальник) та ТзОВ «Кріпильні елементи» (покупець) укладено договір поставки № 17-021, відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання виготовити та поставити покупцю, а покупець зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити товар на умовах, визначених у договорі. Предметом договору поставки є пакувальний матеріал, що виготовляється за зразком, погодженим (наданим) з боку замовника (Т.1, а.с.45-47).

ПП «Іола» поставлено ТзОВ «Кріпильні елементи» товар, про що свідчить видаткова накладна № 1105 від 26.07.2017р., податкова накладна № 77 від 26.07.2017р. на загальну суму 99173 грн. 16 коп., в т.ч. ПДВ 16528 грн. 86 коп., рахунок на оплату № 425 від 21.07.2017р., товарно- транспортна накладна № Р1105 від 26.07.2017р., а також виписка по особовому рахунку від 26.07.2017р. (Т.1, а.с.48-52, 54)

Виписану податкову накладну № 77 від 26.07.2017р. позивачем відправлено для реєстрації в ЄРПН, однак згідно отриманої квитанції № від 15.08.2017р. податкова накладна прийнята, але реєстрація її зупинена.

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної № 77 від 26.07.2017р. слугувало те, що вказана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 3923. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК (Т.1, а.с.53).

Згідно повідомлення № 2 від 07.06.2018р. ПП «Іола» направлено на адресу ДФС України копії первинних документів, що розкривають зміст операцій (Т.1, а.с.55).

Рішенням комісії ГУ ДФС у Волинській обл. про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 784450/21753815 від 13.06.2018р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 77 від 26.07.2017р. в ЄРПН з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, також договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них (Т.1, а.с.22-23).

Позивачем було подано скаргу на рішення комісії № 784450/21753815 від 13.06.2018р., відповіді за результатами розгляду якої відповідачем не надано (Т.1, а.с.117).

11.01.2016р. між ПП «Іола» (постачальник) та ТзОВ «Терлич» (покупець) укладено договір поставки № 16-010, відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання виготовити та поставити покупцю, а Покупець зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити товар на умовах. визначених у договорі. Предметом договору поставки є пакувальний матеріал, що виготовляється за зразком погодженим (наданим) з боку замовника (Т.1, а.с.56-58).

ПП «Іола» поставлено ТзОВ «Терлич» товар, що стверджується видатковою накладною № 1117 від 25.07.2017р., податковою накладною № 90 від 25.07.2017р. на загальну суму 3600 грн., в т.ч. ПДВ 600 грн., товарно-транспортною накладною № Р1117 від 25.07.2017р., а також випискою по особовому рахунку від 24.07.2017р. (Т.1, а.с.59-61, 63).

Оформлену ПП «Іола» податкову накладну № 90 від 25.07.2017р. скеровано для реєстрації в ЄРПН, однак згідно отриманої квитанції № від 11.09.2017р. податкова накладна прийнята, але реєстрація її зупинена.

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної № 90 від 25.07.2017р. слугувало те, що вказана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 3923. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК (Т.1, а.с.62).

Згідно повідомлення № 7 від 12.06.2018р. ПП «Іола» направлено на адресу ДФС України копії первинних документів, що розкривають зміст операцій (Т.1, а.с.64).

Рішенням комісії ГУ ДФС у Волинській обл. про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 791625/21753815 від 14.06.2018р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 90 від 26.10.2017р. в ЄРПН з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування (Т.1, а.с.24-25).

Позивачем було подано скаргу на рішення комісії № 791625/21753815 від 14.06.2018р., відповіді за результатами розгляду якої відповідачем не надано (Т.1, а.с.120).

11.01.2016р. між ПП «Іола» (постачальник) та ТзОВ «Річ Ленд» (покупець) укладено договір поставки № 16-008, відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання виготовити та поставити покупцю, а Покупець зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити товар на умовах визначених у договорі. Предметом договору поставки є пакувальний матеріал, що виготовляється за зразком погодженим (наданим) з боку замовника (Т.1, а.с.65-68).

ПП «Іола» поставлено ТзОВ «Річ Ленд» товар, про що свідчить видаткова накладна № 1101 від 27.07.2017р., податкова накладна № 79 від 27.07.2017р. на загальну суму 40700 грн. 08 коп., в т.ч. ПДВ 6783 грн. 35 коп., товарно-транспортна накладна № Р1101 від 27.07.2017р., рахунок на оплату № 436 від 27.07.2018р., а також виписки по особовому рахунку за 13.07.2017р. та 20.07.2017р. (Т.1, а.с.69-73, 75-76).

Податкову накладну № 79 від 27.07.2017р. позивачем відправлено для реєстрації в ЄРПН, однак, згідно отриманої квитанції № від 15.08.2017р. податкова накладна прийнята, але реєстрація її зупинена.

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної № 79 від 27.07.2017р., слугувало те, що вказана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 3923. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК (Т.1, а.с.74).

Згідно із повідомленням № 6 від 08.06.2018р. ПП «Іола» направлено на адресу ДФС України копії первинних документів, що розкривають зміст операцій (Т.1, а.с.77).

Рішенням комісії ГУ ДФС у Волинській обл. про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 791784/21753815 від 14.06.2018р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 79 від 27.07.2017р. в ЄРПН з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування (Т.1, а.с.26-27).

Позивачем було подано скаргу на рішення комісії № 791784/21753815 від 14.06.2018р., відповіді за результатами розгляду якої відповідачем не надано (Т.1, а.с.119).

27.05.2014р. між ПП «Іола» (постачальник) та ТзОВ «Твоя» (покупець) укладено договір поставки, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити пакувальний матеріал у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставки відповідно до умов даного договору, на підставі замовлення та накладних, які є невід'ємними частинами цього договору (Т.1, а.с.78-80).

ПП «Іола» поставлено ТзОВ «Твоя» товар, що стверджується видатковою накладною № 1102 від 27.07.2017р., податковою накладною № 80 від 27.07.2017р. на загальну суму 24716 грн. 82 коп., в т.ч. ПДВ 4119 грн. 47 коп., товарно-транспортно накладною № Р1102 від 27.07.2017р., рахунком на оплату № 435 від 27.07.2017р., а також випискою по особовому рахунку за 09.10.2017р. (Т.1, а.с.81-84, 86).

Виписану ПП «Іола» податкову накладну № 80 від 27.07.2017р. відправлено для реєстрації в ЄРПН, однак згідно отриманої квитанції № від 15.08.2017р. податкова накладна прийнята, але реєстрація її зупинена.

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної № 80 від 27.07.2017р., слугувало те, що вказана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 3923. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК (Т.1, а.с.85).

Згідно повідомлення № 3 від 07.06.2018р. ПП «Іола» направлено на адресу ДФС України копії первинних документів, що розкривають зміст операцій (Т.1, а.с.87).

Рішенням комісії ГУ ДФС у Волинській обл. про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 784460/21753815 від 13.06.2018р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 80 від 27.07.2017р. в ЄРПН з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування (Т.1, а.с.28-29).

Позивачем було подано скаргу на рішення комісії № 784460/21753815 від 13.06.2018р., відповіді за результатами розгляду якої відповідачем не надано (Т.1, а.с.118).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення № 783827/21753815 від 12.06.2018р., №№ 784455/21753815, 784450/21753815, 784460/21753815 від 13.06.2018р., №№ 791625/21753815, 791784/21753815 від 14.06.2018р. про відмову в реєстрації податкових накладних №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р. та №№ 79, 80 від 27.07.2017р. в ЄРПН є протиправними.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Матеріалами справи ствержується проведення позивачем наступних господарських операцій по поставці товарів щодо таких контрагентів:

ТзОВ «Дюна-Веста» - згідно видаткової накладної № 1093 від 26.07.2017р., податкової накладної № 72 від 26.07.2017р. на загальну суму 19939 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 3323 грн. 20 коп., видаткової накладної № 1094 від 26.07.2017р., податкової накладної № 73 від 26.07.2017р. на загальну суму 3744 грн., в т.ч. ПДВ 624 грн., товарно-транспортних накладних №№ Р1093, Р1094 від 26.07.2017р. та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог № 6 від 31.07.2017р. (Т.1. а.с.34-36, 39-41, 44).

ТзОВ «Кріпильні елементи» - відповідно до видаткової накладної № 1105 від 26.07.2017р., податкової накладної № 77 від 26.07.2017р. на загальну суму 99173 грн. 16 коп., в т.ч. ПДВ 16528 грн. 86 коп., рахунку на оплату № 425 від 21.07.2017р., товарно-транспортної накладної № Р1105 від 26.07.2017р., а також виписки по особовому рахунку від 26.07.2017р. (Т.1, а.с.48-52, 54).

ТзОВ «Терлич» - згідно видаткової накладної № 1117 від 25.07.2017р., податкової накладної № 90 від 25.07.2017р. на загальну суму 3600 грн., в т.ч. ПДВ 600 грн., товарно-транспортної накладної № Р1117 від 25.07.2017р., а також виписки по особовому рахунку від 24.07.2017р. (Т.1, а.с.59-61, 63).

ТзОВ «Річ Ленд» - відповідно до видаткової накладної № 1101 від 27.07.2017р., податкової накладної № 79 від 27.07.2017р. на загальну суму 40700 грн. 08 коп., в т.ч. ПДВ 6783 грн. 35 коп., товарно-транспортної накладної № Р1101 від 27.07.2017р., рахунку на оплату № 436 від 27.07.2017р., а також виписок по особовому рахунку за 13.07.2017р. та 20.07.2017р. (Т.1, а.с.69-73, 75-76).

ТзОВ «Твоя» - згідно видаткової накладної № 1102 від 27.07.2017р., податкової накладної № 80 від 27.07.2017р. на загальну суму 24716 грн. 82 коп., в т.ч. ПДВ 4119 грн. 47 коп., товарно-транспортної накладної № Р1102 від 27.07.2017р., рахунку на оплату № 435 від 27.07.2017р., а також виписки по особовому рахунку за 09.10.2017р. (Т.1, а.с.81-84, 86).

Аналіз вказаних податкових накладних свідчить про їх відповідність тим вимогам, які до них висуваються у п.201.1 ст.201 ПК України та у наказі Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р. «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», і відповідачі не вказують на наявність будь-яких недоліків форми та змісту зазначених податкових накладних.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно п.201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010., податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу (п.12 цього Порядку).

Згідно із п.13 наведеного Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», передбачено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Станом на дату подання ПП «Іола» податкових накладних №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р. та №№ 79, 80 від 27.07.2017р. на реєстрацію в ЄРПН, а також на момент складення квитанцій №№ , від 28.07.2017р., № від 15.08.2017р., № від 11.09.2017р., № від 15.08.2017р., № від 15.08.2017р. та винесення рішень № 783827/21753815 від 12.06.2018р., №№ 784455/21753815, 784450/21753815, 784460/21753815 від 13.06.2018р., №№ 791625/21753815, 791784/21753815 від 14.06.2018р. про відмову у реєстрації податкових накладних №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р. та №№ 79, 80 від 27.07.2017р. в ЄРПН вказаний наказ Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. був чинний.

За приписами пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р., визначено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пп.201.16.2, 201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту. Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» визначено, що платники податку на додану вартість, у яких до 01 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 01 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Як убачається із матеріалів справи, позивачем скеровані на адресу ДФС України копії первинних документів, про що свідчать повідомлення №№ 4, 5 від 07.06.2018р., № 2 від 07.06.2018р., № 7 від 12.06.2018р., № 6 від 08.06.2018р., № 3 від 07.06.2018р. щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних, реєстрація яких зупинена (Т.1, а.с.38, 43, 55, 64, 77, 87).

Також позивачем представлені первинні документи, що підтверджують здійснення господарських операцій, в межах яких виписані податкові накладні №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р. та №№ 79, 80 від 27.07.2017р., а саме: договори поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, виписки по особовому рахунку за відповідні періоди (Т.1, а.с.30-87).

У матеріалах справи містяться договори поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, подорожні листи, що підтверджують придбання ПП «Іола» товару (сировини) у контрагентів, зокрема, ТзОВ «Маніпак», ТзОВ «Свєтпринт», ТзОВ «Теріхем Трейд», ТзОВ «Колорпрофі» (Т.1, а.с.88-114).

Відповідно до постанови КМ України № 117 від 21.02.2018р. підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У зв'язку з вищевикладеним, рішення комісії ГУ ДФС у Волинській обл. № 783827/21753815 від 12.06.2018р., №№ 784455/21753815, 784450/21753815, 784460/21753815 від 13.06.2018р., №№ 791625/21753815, 791784/21753815 від 14.06.2018р. про відмову в реєстрації податкових накладних №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р. та №№ 79, 80 від 27.07.2017р. не ґрунтуються на вимогах закону.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно фактичних обставин справи відповідач в обґрунтування своєї позиції послались на ненадання позивачем переліку первинних документів, який наведений у вищевказаних Критеріях.

Однак є цілком зрозумілим, що за різними господарськими операціями можуть складатися і різні первинні документи, а тому необхідність складання тих чи інших первинних документів та можливість їх подання податковому органу залежить перш за все від сутності господарських операцій.

Тому стверджуючи про ненадання певних первинних документів, які зазначені у вищевказаних Критеріях, суду необхідно встановити, які саме первинні документи повинні складатися на підтвердження конкретних господарських операцій.

Однак відповідач при прийнятті спірного рішення такого аналізу не здійснив.

Між тим, позивачем під час судового розгляду представлено всі необхідні первинні документи на підтвердження здійснення розглядуваних господарських операцій.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, оскільки такі зобов'язальні дії направлені на відновлення порушених прав позивача.

Застосовуючи такий спосіб відновлення прав позивача, колегія суддів звертає увагу на положення пп.201.16.4. п.201.16 ст.201 ПК України, відповідно до якого податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме відповідною комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. the United Kingdom), пп. 2836. Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia». заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-П)».

За усталеною судовою практикою дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачами в ході судового розгляду справи не надано доказів розгляду скарг позивача на рішення комісії ГУ ДФС у Волинській обл. № 783827/21753815 від 12.06.2018р., №№ 784455/21753815, 784450/21753815, 784460/21753815 від 13.06.2018р., №№ 791625/21753815, 791784/21753815 від 14.06.2018р. про відмову у реєстрації податкових накладних №№ 72, 73, 77 від 26.07.2017р., № 90 від 25.07.2017р. та №№ 79, 80 від 27.07.2017р. в ЄРПН, що слугувало додатковою підставою для скасування вищевказаних рішень.

Апелянт вказує, що надав суду копії рішень про результати розгляду скарг позивача та квитанції № 3, які підтверджують направлення цих рішень позивачу.

Проте, в матеріалах справи є відсутніми квитанції № 3, які є належними доказами такої відправки рішень. Натомість, відповідачем надано скріншоти екрану комп'ютера, а не самі квитанції № 3, які на його помилкову думку підтверджують надіслання рішень на адресу позивача. Також останні торкаються питання реєстрації податкових накладних чи відмови в такій, а не результатів розгляду поданих скарг (Т.1, а.с.179-192, 199-204).

Згідно п.56.23. ст.56 ПК України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей, зокрема, скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У відповідності до п.3 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затв. постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р. скарги подаються платником податку на додану вартість (далі - платник податку) до ДФС протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку зупинення реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо останній день строку припадає на вихідний, неробочий або святковий день, останнім днем такого строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним, неробочим або святковим днем. Строк подання скарги може бути продовженим за правилами і на підставах, визначених пунктом 102.6 статті 102 Податкового кодексу України.

Пункт 11 даного Порядку встановлює, що платник податку може додавати до скарги пояснення та копії документів, завірені у встановленому порядку, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

Згідно п.13 цього Порядку за результатами розгляду скарги комісія з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії ДФС; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії ДФС без змін; залишає скаргу без розгляду.

За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги та надсилає його платнику податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Звідси, подані позивачем скарги залишились без будь-якої відповіді та реагування зі сторони відповідача.

Окрім цього, єдиною підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних була невідповідність місця розвантаження і навантаження товару в прихідних та розхідних товарно-транспортних накладних.

На вимогу податкового органу після зупинення реєстрації податкових накладних платником податків були надані усі належні документи, вичерпний перелік яких наведений в п.14, 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р., а саме договори, накладні, ТТН, розрахункові документи, документи на придбання товару, спроможності ведення господарської діяльності тощо.

Проте, останні не були взяті контролюючим органом до уваги, натомість відповідач як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних вказав про невідповідність місця розвантаження і навантаження товару, хоча ці реквізити є адресами позивача.

Так, юридичною і податковою адресою позивача є с.Підгайці Луцького району, вул.Князя Острозького, буд.17 (підтверджується реєстраційними документами позивача і даними єдиних реєстрів), а фактичною адресою виробничих потужностей є м.Луцьк, вул.Боженка, 34, де позивачем орендуються виробничі приміщення і склади (Т.1, а.с.128-129, 130-144).

За допомогою власного чи орендованого транспорту позивачем здійснюється внутрішнє переміщення товарів для власних потреб між своїми адресами згідно подорожніх листів, що не потребує оформлення транспортної документації в силу п.2 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затв. постановою КМ України № 207 від 25.02.2009р.

З матеріалів справи вбачається, що інших підстав для відмови в реєстрації податкових накладних у відповідача не було, при цьому немає заперечень стосовно відповідності обсягів постачання і реалізації товару.

Також фіскальний орган був зобов'язаний у 2017 році у Квитанціях № 1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений п.6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, чинних на момент зупинення.

Визначення фіскальним органом у Квитанціях № 1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких містився у наказі № 567 від 13.06.2017р. «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який був чинний на момент зупинення реєстрації податкової накладної. Даний наказ діяв на момент зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН і був скасований наказом Міністерства фінансів України № 409 від 06.04.2018р. у зв'язку із прийняттям постанови КМ України № 117 від 21.02.2018р.

Аналогічно позивач був позбавлений можливості надати ґрунтовні пояснення і підтверджуючі документи у 2018 році, коли вже діяла постанова КМ України № 117 від 21.02.2018р., яка передбачала перелік документів для аналізу, оскільки не володів повною інформацією про підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків чи підстави для зупинення реєстрації.

Також зі змісту Квитанцій № 1 по податковим накладним вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, у Квитанціях №1 фіскальним органом в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України не вказано конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), не зазначено конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом № 567 від 13.06.2017р.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДФС у Волинській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2018р. в адміністративній справі № 0340/1790/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДФС у Волинській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 06.02.2019р.