Справа № 160/8600/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Справа № 160/8600/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3М до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
16 листопада 2018 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень до позовної заяви від 23.11.2018 року, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 59 від 09.10.2018 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україні, рішення №52 від 08.08.2018 р. про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання та рішення №41 від 08.08.2018 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є батьком громадянина України - ОСОБА_2 Аделовича, ІНФОРМАЦІЯ_1. Маючи дозвіл на тимчасове проживання на території України, позивач звернувся до Державної міграційної служби за отриманням дозволу на імміграцію в Україну.
Індустріальним районним відділом Державної міграційної служби України позивачу було надано дозвіл на імміграцію в Україну, який було надіслано до Новокодацького районного відділу у м. Дніпрі державної міграційної служби України із заявою та копією необхідних документів. На час проживання у ОСОБА_2 ОСОБА_3 було вилучено оригінал посвідчення на тимчасове проживання.
17.08.2018 р. ОСОБА_2 ОСОБА_3 отримав рішення №52 від 08.08.2018 р. про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання та рішення №41 від 08.08.2018 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні.
09.10.2018 р. Головним Управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за № 59 було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні на підставі пункту 3 та 4 статті 12 ОСОБА_4 України «Про імміграцію».
Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями, подав скаргу до Державної Міграційної Служби України.
12.08.2018 р. листом № 8.1-6517/2-18 ДМС України позивача повідомили, що 08.08.2018 р. ГУ ДМС в Дніпропетровській обл. було прийнято рішення про скасування вказаної посвідки на тимчасове проживання на підставі листа Амур-Нижньодніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки дії ОСОБА_2 ОСОБА_3 загрожують громадському порядку, здоровю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.
Однак позивач стверджує, що спірні рішення прийняті відповідачем з порушенням нормативного порядку, а саме, без здійснення перевірки щодо достовірності інформації ініціаторів подання та додаткового зібрання доказів на їх підтвердження або спростування. Не забезпечено позивачу можливості надати пояснення щодо підстав скасування дозволу на імміграцію в Україну, чим порушено його право на участь в розгляді вказаного питання.
ОСОБА_4 України "Про імміграцію" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку формування квоти імміграції. Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень" від 26.12.2002 р. №1983, не містять вимог щодо скасування дозволу, визначених статтею 12 цього ОСОБА_4, у разі негативних рекомендацій правоохоронних органів та Держприкордонслужби.
Вказане подання не є безумовною підставою для скасування дозволу на імміграцію в Україну, а носить рекомендаційний характер, тому відповідач повинен був не тільки вивчити, але й перевірити інформацію ініціаторів такого подання шляхом отримання додаткової інформації як від ініціатора подання, так і від інших органів, а також запросити для надання пояснень позивача.
Подання Амур-Нижньодніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, не містить жодних доказів вчинення позивачем протиправних дій, які створюють загрозу національній безпеці і громадському порядку України, а тому дії відповідача по скасуванню оскаржуваного рішення фактично призвели до безпідставного позбавлення гарантованого Конституцією України права громадянина іншої держави на постійне проживання в Україні за відсутності доведеного у відповідності до чинного законодавства факту порушення, визначеного пунктами 3, 4 частини першої статті 12 ОСОБА_4 України "Про імміграцію".
Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
19 грудня 2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти позовних вимог позивача, просить відмовити у їх задоволенні у звязку з наступними обставинами.
ОСОБА_2 ОСОБА_3, особа без громадянства /ОСОБА_5/ ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ОСОБА_5, прибув в Україну в 2015 році з метою навчання та постійного проживання.
18 серпня 2016 року позивача було документовано посвідкою на тимчасове проживання в Україні сер. ТР 118287 строк дії до 31 липня 2017 року, яку було у подальшому продовжено до 16 лютого 2019 року.
28 липня 2018 року рішенням Індустріального РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області № 12 громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_3 надано дозвіл на імміграцію в Україну. 31 липня 2018 року позивач отримав копію рішення про надання дозволу.
31 липня 2018 року до ГУДМС України в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_2 ОСОБА_3 для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні.
08 серпня 2018 року на виконання вимог п.п. 4 п. 63 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322, та на підставі вищевказаного подання ГУДМС України в Дніпропетровській області скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні ТР № 118287 від 18.08.2016, терміном дії до 16.02.2019 року, що видана на імя особи без громадянства ОСОБА_2 ОСОБА_3
Того ж дня ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 52 про відмову в оформленні йому посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 7 пункту 62 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321.
8 жовтня 2018 року ГУДМС України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 59 про скасування особі без громадянства (ОСОБА_5) ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозволу на імміграцію в Україну на підставі пунктів 3, 4 ОСОБА_4 України «Про імміграцію», а саме: дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.
21 грудня 2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові письмові докази в обґрунтування правової позиції щодо безпідставності позовних вимог позивача.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_2 ОСОБА_3, позивач, особа без громадянства /ОСОБА_5/ ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ОСОБА_5, прибув в Україну в 2015 році з метою навчання та постійного проживання.
18 серпня 2016 року позивача було документовано посвідкою на тимчасове проживання в Україні сер. ТР 118287 строк дії до 31 липня 2017 року, яку було у подальшому продовжено до 16 лютого 2019 року.
15.03.2018 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до Індустріального РВ у місті Дніпро ГУДМС України в Дніпропетровській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 ОСОБА_4 України «Про імміграцію», має право на перебування в Україні оскільки є батьком громадянина України.
Вказаною правовою нормою передбачено, що дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.
Відповідно до статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ОСОБА_4 України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
При цьому умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначено ОСОБА_4 України від 7 червня 2001 року №2491-ІІІ «Про імміграцію» (далі - Закон №2491), а процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію - Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983 (далі - Порядок №1983).
Згідно пункту 14 Порядку № 1983 Індустріальним РВ у місті Дніпро ГУДМС України в Дніпропетровській області було направлено відповідні запити відносно громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 до регіональних органів СБУ, Укрбюро Інтерполу, Держприкордонслужби та Національної поліції.
28 липня 2018 року, після проведення визначених імміграційним законодавством перевірок, Індустріальним РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області, у звязку із не виявленням підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію було підготовлено висновок щодо надання особі без громадянства (ОСОБА_5) ОСОБА_2 ОСОБА_3 дозволу на імміграцію в Україну.
28 липня 2018 року рішенням Індустріального РВ у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області № 12 громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_3 надано дозвіл на імміграцію в Україну.
31 липня 2018 року до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_2 ОСОБА_3 для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні.
08 серпня 2018 року на виконання вимог пп.. 4 п. 63 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321, та на підставі вищевказаного подання ГУДМС України в Дніпропетровській області скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні ТР № 118287 від 18.08.2016 р. , терміном дії до 16.02.2019 року, яка видана на імя особи без громадянства ОСОБА_2 ОСОБА_3
8 серпня 2018 року відповідачем прийнято рішення № 52 про відмову в оформленні позивачу посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 7 пункту 62 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321 (далі Порядок №321).
Відповідно до пп. 7 п. 62 Порядку №321 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоровю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.
Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку № 1983 дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.
Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.
Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 ОСОБА_4 України Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.
Таким чином, на виконання вищезазначених вимог Порядку № 1983, відповідачем було складено обґрунтований висновок щодо скасування рішення Індустріального РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області № 12 про надання громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_3 дозволу на імміграцію в Україну.
09 жовтня 2018 року відповідачем прийнято рішення № 59 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну на підставі пунктів 3, 4 ОСОБА_4 України «Про імміграцію», а саме: дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.
З рішенням ГУДМС України в Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 09 жовтня 2018 року № 59 позивача було особисто ознайомлено та вручено йому під особистий підпис 25 жовтня 2018 року.
У позовній заяві позивач стверджує, що на час оформлення посвідки на постійне проживання у нього було вилучено оригінал посвідки на тимчасове проживання.
З даним твердженням суд не погоджується оскільки пунктом 32 Постанови КМУ від 25 квітня 2018 р. № 321 передбачено, що для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:
1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України;
2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником;
3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;
4) копію рішення про надання дозволу на імміграцію;
5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.
Іноземець або особа без громадянства під час подання документів для оформлення посвідки предявляють працівникові територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого субєкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 5 цього пункту.
До заяви-анкети додаються оригінали документа, зазначеного у підпункті 3 цього пункту, і документа, що підтверджує сплату адміністративного збору, та копії документів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 4 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору, засвідчені працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого субєкта шляхом проставлення відмітки Згідно з оригіналом та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати.
Оригінали документів, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертаються іноземцеві або особі без громадянства.
Таким чином, оригінал посвідки на тимчасове проживання в Україні у позивача працівниками міграційної служби не вилучався.
У своїй позовній заяві позивач стверджує, що подання Амур-Нижньодніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області не містить доказів вчинення позивачем протиправних дій, які створюють загрозу національній безпеці і громадському порядку.
Однак, такі твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки додані відповідачем до матеріалів справи документи свідчать про протилежне.
Так, в матеріалах справи міститься копія листа матері колишньої дружини позивача ОСОБА_6 (колишня дружина позивача) ОСОБА_7 (мати колишньої дружини), який адресований Міністру внутрішніх справ України.
У листі гр. ОСОБА_7 пояснює, що її донька ОСОБА_6 перебувала у другому шлюбі з 20 липня 2016 р. з громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 Наразі шлюб розірвано 27.09.2018 р. Від шлюбу є спільна дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України.
Вищевказані громадяни зверталися до Президента України, обласної поліції, обласної прокуратури, до ДМС з клопотанням про можливість скасування_посвідки на тимчасове перебування позивача та не надання постійної посвідки і депортації ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_5, у зв'язку з його неправдивими свідченнями стосовно його кримінального минулого та його протиправними діями стосовно колишньої дружини та її сім'ї.
ОСОБА_7 зазначила у листі, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 був засуджений та відбував термін покарання на території Ізраїлю за статтею - навмисні терористичні дії. 29 вересня 2018 року та 11 листопада 2018 року позивач здійснив напади на колишню дружину із нанесенням тілесних ушкоджень, а також постійно переслідує дитину колишньої дружини від першого шлюбу та інших членів сімї, здійснює погрози фізичною розправою.
Крім того, в матеріалах справи міститься Висновок судово-медичного експерта №3192 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_6, згідно якого з урахуванням наданої медичної документації у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; синців на верхніх та правій нижній кінцівках, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо при ударі об такий (такі), можливо в термін, на який вказує обстежена.
Також за даними медичної документації у ОСОБА_6 встановлені клінічні діагнози: забій, травматизація звязкового апарату шийного відділу хребта, забій грудного відділу хребта.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача, що перебування позивача на території України дійсно створює загрозу громадському порядку та здоровю і життю колишньої дружини ОСОБА_6 та членів її родини.
У зв'язку з цим суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваних рішень відповідача та не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

28 січня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник