Справа № 824/905/16-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2019 року

Київ

справа №824/905/16-а

касаційне провадження №К/9901/41223/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2А.) на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 (головуючий суддя - Совгира Д.І., судді - Курко О.П., Мельник-Томенко Ж.М.) у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - Інспекція) про визнання незаконним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Інспекції, у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 17.10.2016.

На обґрунтування зазначених позовних вимог ФОП ОСОБА_2 послалася на те, що вона не є виробником алкогольних напоїв, а придбала їх у ТОВ «ТД Український продукт», яке, в силу положень підпункту «в» пункту 227.1 статті 227 Податкового кодексу України, також не мало обов'язку маркування імпортованого товару, тому що він постачався у скляній тарі ємністю по десять літрів, у такому разі податок сплачується до або під час митного оформлення.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 07.03.2017 позов задовольнив повністю: визнав незаконним та скасував рішення Інспекції про застосування фінансових санкцій № від 17.10.2016. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем була реалізована імпортна алкогольна продукція, яка не повинна маркуватися згідно з положеннями законодавства України в сфері державного регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки доказом здійснення сплати за неї акцизного збору є відповідні документи митного оформлення, а тому у контролюючого органу не було законодавчо встановлених підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 05.05.2017 скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове про відмову у позові. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що положення підпункту «в» пункту 227.1 статті 227 Податкового кодексу України поширюються лише на суб'єктів господарювання, які уклали договори з іноземними виробниками чи іншими нерезидентами, тоді як позивач придбав алкогольні напої у ТОВ «ТД Український продукт», яке є резидентом України.

ФОП ОСОБА_2 оскаржила рішення суду апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 07.06.2017 відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи первинним бухгалтерським документам, наданим позивачу імпортерами алкогольної продукції, які підтверджують факт проведення процедури митного оформлення такої продукції та сплати мита і акцизного податку.

У запереченні на касаційну скаргу Інспекція просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін з підстав того, що положення підпункту «в» пункту 227.1 статті 227 Податкового кодексу України не поширюються на позивача, з урахуванням того, що в наданих імпортерами позивачу документах, які підтверджують митне оформлення алкогольної продукції, містяться розбіжності.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21.01.2019 прийняв касаційну скаргу ФОП ОСОБА_2 до провадження та призначив справу до касаційного розгляду у спрощеному провадженні без повідомлення сторін на 22.01.2019.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ГУ ДФС у Чернівецькій області була проведена фактична перевірка з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, господарської одиниці - бару-магазину «Любе», розташованого за адресою: Чернівецька обл., Заставнівський р-н, с. Хрещатик, вул. Першотравнева, 34/1, що належить ФОП ОСОБА_2, результати якої оформлені актом б/н від 04.10.2016 (зареєстрований за № 24/24-13-40/НОМЕР_2 від 05.10.2016, за висновками якого ФОП ОСОБА_2 були порушені вимоги: статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», які полягали у реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Зокрема, в акті перевірки було вказано, що на момент перевірки у позивача в реалізації знаходились алкогольні напої без марок акцизного податку встановленого зразку, а саме: горілка «Діамант», виробництво «Евро-Алко SRL» Республіка Молдова, імпортер ТОВ «Олександрія Бліг»" м. Олександрія, Кіровоградська область, міцністю 40 %, об'ємом 10 л., дата розливу 25.09.2015 за ціною 12,00 грн. за 100 г, у кількості 1 бутель скляний; коньяк Грузинський 3 зірки, виробництво «Milado international» м. Тбілісі, Грузія, імпортер ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» м. Дніпропетровськ, міцністю 40%, об'ємом 10 л., дата розливу 30.10.2014 за ціною 17,00 грн. за 100 г, у кількості 1 бутель скляний; алкогольний напій з виноградного спирту «Чача», виробництва ТОВ «Milado international» м. Тбілісі, Грузія, імпортер ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» м. Дніпропетровськ, міцністю 45%, об'ємом 10 л., дата розливу 01.11.2014 за ціною 17,00 грн. за 100 г, у кількості 1 бутель скляний.

На підставі вказаного акту перевірки Інспекція прийняла рішення про застосування фінансових санкцій від 17.10.2016 №, яким згідно з абзацом 15 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосувала до ФОП ОСОБА_2 фінансові санкції у вигляді штрафу розмірі 17000,00 грн.

Також, судами було встановлено, що алкогольна продукція була отримана позивачем від ТОВ «ТД Український продукт» на підставі договору № 434 від 01.11.2015 та згідно видаткових накладних: №4232 від 27.04.2016, №7329 від 06.07.2016, №5860 від 01.06.2016. Імпортерами алкогольних напоїв для ТОВ «ТД Український продукт» були ТОВ «Олександрія Бліг» та ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод», які надали ТОВ «ТД Український продукт» документи, які супроводжували вантаж під час митного оформлення та підтверджують сплату митних платежів.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), марка акцизного збору - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з пунктами 226.3, 226.5 статті 226 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 226.6 статті 226 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

Відповідно до пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Пунктом 226.10 статті 226 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не підлягають маркуванню: алкогольні напої і тютюнові вироби, які постачаються для реалізації магазинам безмитної торгівлі безпосередньо вітчизняними виробниками такої продукції за прямими договорами, укладеними між вітчизняними виробниками алкогольних напоїв і тютюнових виробів і власниками магазинів безмитної торгівлі. При цьому переміщення алкогольних напоїв і тютюнових виробів, що спрямовуються виробниками до магазинів безмитної торгівлі, здійснюється під митним контролем із застосуванням заходів гарантування доставки; алкогольні напої і тютюнові вироби, які ввозяться в Україну і розміщуються у митному режимі магазину безмитної торгівлі; еталонні (моніторингові) чи тестові зразки тютюнових виробів, які не призначені для продажу вроздріб і ввозяться на митну територію України акредитованими державними випробувальними лабораторіями та/або суб'єктами господарювання, які мають ліцензії на право виробництва відповідної продукції, для проведення досліджень чи випробувань (калібрування лабораторного обладнання, проведення дегустацій, вивчення фізико-хімічних показників, дизайну).

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Разом з цим, відповідно до підпункту «в» пункту 227.1 статті 227 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкти господарювання - юридичні та фізичні особи, які уклали з іноземними виробниками або іншими нерезидентами контракт (договір) про постачання в Україну алкогольних напоїв і тютюнових виробів, мають право ввозити на митну територію України імпортні алкогольні напої і тютюнові вироби, якщо алкогольні напої в автомобільних і залізничних цистернах, а також у баках, бачках та інших ємностях місткістю більш як 5 літрів ввозяться в Україну з метою продажу або обміну на митній території України та не підлягають маркуванню. У такому разі податок сплачується до або під час митного оформлення. Контроль за його сплатою здійснюється митними органами.

Положеннями частини третьої статті 52 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 228.9 статті 228 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Згідно абзаці 1 преамбули Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Частиною четвертою статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм та з огляду на наявність у позивача документів, які супроводжували вантаж під час митного оформлення та підтверджують сплату митних платежів, наданих ТОВ «ТД Український продукт», які, в свою чергу були отримані від імпортерів алкогольної продукції - ТОВ «Олександрія Бліг» та ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод», а також зважаючи на те, що імпортований товар був випущений у вільний обіг, що свідчить про сплату імпортерами податку до або під час митного оформлення, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що Інспекція, приймаючи спірне рішення про застосування до ФОП ОСОБА_2 фінансових санкцій у вигляді штрафу діяв поза межами та не у відповідності до вимог чинного законодавства.

З урахуванням наведеного касаційна скарга ФОП ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 підлягає скасуванню, а постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.03.2017 - залишенню в силі.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 349, ст. 352, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 скасувати, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.03.2017 - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна