Справа № 120/4179/18-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4179/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

25 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2019 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулась із адміністративним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просила визнати незаконними та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.10.2018 про закінчення виконавчого провадження №56604041 за примусовим виконанням виконавчого листа №802/1869/17-а виданого 13.02.2018.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що боржником здійснено виплату виходячи з розміру прожиткового мінімуму станом на 1 січня 2017 року, а не 1 січня 2018 року рік набрання законної сили постанови суду про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання здійснити виплату та видачу відповідного виконавчого листа.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст. 304 КАС України не скористався та не подав відзив.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 24 січня 2019 року було прийнято протокольну ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами родини загиблого 13.12.2016 під час проходження військової служби у зоні проведення АТО військовослужбовця ОСОБА_3 .

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.11.2017 по справі №802/1869/17-а, яка набрала законної сили згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018, окрім іншого, зобов`язано Міністерство оборони України виплатити членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , передбачену ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму доходів громадян у рівних частках дружині ОСОБА_1 , матері ОСОБА_4 , батьку ОСОБА_5 , сину ОСОБА_2 .

Вказана постанова суду першої та апеляційної інстанції залишена в силі постановою Верховного Суду від 11.04.2018.

13.02.2018 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.06.2018 року відкрито виконавче провадження №56604041 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 13.02.2018 року.

Відповідно до витягу з протоколу №62 від 22.06.2018 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразових грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про призначення допомоги батьку, матері, дружині і сину в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, в загальній сумі 1200000,00 грн.

13.07.2018 відповідна суму коштів в розмірі 1200000,00 грн. була зарахована на рахунки позивачів.

Внаслідок вищевказаного, 19.07.2018 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчих проводжень ВП №56604041 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим документом.

Вважаючи, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 23.11.2017 не виконана в повному обсязі, оскільки, одноразова грошова допомога виплачена виходячи із розміру прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01.01.2017, а не 01.01.2018, тобто року, коли відповідна постанова суду набрала законної сили, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що Міністерство оборони України в повному обсязі виконало рішення суду, зазначеного у виконавчому листі Вінницького окружного адміністративного суду від 13.02.2018, а тому, відповідачем правомірно винесено постанова про закінчення виконавчого проводження ВП №56604041 від 19.07.2018.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Згідно п. 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 5 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.11.2017 по справі №802/1869/17-а встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 15.12.2016 № 250, загибель останнього мала місце 13.12.2016.

Також вказаною постановою зобов`язано Міністерство оборони України виплатити членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , передбачену ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму доходів громадян у рівних частках дружині ОСОБА_1 , матері ОСОБА_4 , батьку ОСОБА_5 , сину ОСОБА_2 .

Як зазначалось вище, вказане рішення залишено в силі судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Відтак, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.11.2017 по справі №802/1869/17-а фактично підтверджено наявність у позивачів права на отримання зазначеної вище одноразової грошової допомоги та зобов`язано здійснити її виплату.

Згідно витягу із протоколу №62 від 22.06.2018, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразових грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про призначення допомоги батьку, матері, дружині і сину в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму в сумі 1200000,00 грн., що відповідає 750 розмірам прожиткового мінімуму, встановлено для працездатних осіб станом на 01.01.2017 (1600,00 грн. х 750).

Кошти в розмірі 1200000,00 грн. перераховані до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та платіжними дорученнями 13.07.2018 перераховані стягувачам. Вказана обставина учасниками справи не заперечується.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що вказаними діями Міністерство оборони України фактично виконало в повному обсязі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23.11.2017.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відтак, на переконання колегії суддів 19.07.2018 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом відповідачем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого проводження ВП №56604041 від 19.07.2018.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийнятих відповідачем постанов про закінчення виконавчого проводження ВП №56604041 від 19.07.2018.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року було відкрито апеляційне провадження та відстрочено позивачу сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі.

Водночас, в мотивувальній частині вказаної вище ухвали було зазначено, що питання про звільнення позивача від сплати судового збору буде вирішуватись згідно вимог ст.8 Закону України " Про судовий збір", в залежності від наданих доказів майнового стану апелянта.

Разом з тим, позивач в судове засідання не з`явилась, доказів майнового стану до матеріалів справи не надала, що не дає можливості звільнити апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 даного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 4 даного Закону ставка судового збору за подання адміністративного немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2018 року визначений у розмірі 1762 грн.

З матеріалів справи встановлено, що апелянт оскаржує судове рішення стосовно однієї позовної вимоги немайнового характеру.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1056,20 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1057,20 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у даній справі на користь держави за наступними реквізитами: Одержувач : ГУК у м. Києві/Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету:22030200.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.