Справа № 0240/2861/18-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2861/18-а

Головуючий у 1-й інстанції:Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

05 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника апелянта: Колос І.С.

Представника відповідача: Шевчука В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Швейна фабрика "Браїлівчанка" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року (рішення прийнято у м. Вінниці, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до ТОВ "Швейна фабрика "Браїлівчанка" про зупинення видаткових операцій на рахунках та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС України у Вінницькій області з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Браїлівчанка" про зупинення видаткових операцій, заборону відчуження рухомого та нерухомого майна та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено.

2.1. Зупинені видаткові операції на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Браїлівчанка" (23130, Вінницька обл., Жмеринський р-н, смт. Браїлів, вул. Леніна, 13, ) шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку.

2.2. Заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Браїлівчанка" (23130, Вінницька обл., Жмеринський р-н, смт. Браїлів, вул. Леніна, 13, ) відчуження рухомого та нерухомого майна.

2.3. Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Браїлівчанка" (23130, Вінницька обл., Жмеринський р-н, смт. Браїлів, вул. Леніна, 13, ) допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки природі виникнення боргу, який, на думку податкового органу, рахується за ними.

4. Апелянт вважає, що відсутні з їх боку порушення норм Податкового кодексу України, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом встановлено, що станом на 9.08.2018 року ТОВ " Швейна фабрика " Браїлівчанка" має узгоджений податковий борг в сумі 35438,49 грн. В зв'язку із несплатою податкового боргу, у визначені строки, Жмеринською ОДПІ прийнято рішення №12-25-2014 від 07.07.2014 року про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) ТОВ "Швейна фабрика "Браїлівчанка".

6. Позивачем на адресу відповідача направлена податкова вимога форми "Ю" від 08.12.2014 року №15-25 на загальну суму 18564,18 грн.

7. На виконання положень ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ГУ ДФС у Вінницькій області на адресу відповідача направлено повідомлення щодо запрошення платника податків до Жмеринської ОДПІ для надання відповідних документів №9545/10/0-05-25 від 09.09.2015 року, №7376/00/02/-11-17 від 07.06.2016 року та №5253/10/02-32-52-03 від 06.12.2017 року.

8. Апелянтом на вказані повідомлення надано відповіді від 02.10.2015 року, 15.06.2016 року та 22.12.2017 року про відмову у надані документів для опису майна.

9. На підставі вказаного, податковим керуючим складено акт про відмови платника податків від опису майна у податкову заставу №12 від 02.07.2018 року.

10. Оскільки відповідач відмовив у надані документів, необхідних для такого опису, податковий орган звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

11. Позивач зазначив, що ГУ ДФС у Вінницькій області направлено відповідачу податкову вимогу №15-25 від 08.12.2014 року. У зв'язку з несплатою податкового боргу, у визначені строки, податковим органом прийнято рішення №12-25-2014 від 07.07.2014 року про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віддані або оперативному управлінні) ТОВ "Швейна фабрика "Браїлівчанка".

12. На виконання вказаного рішення податковим органом направлено повідомлення щодо запрошення платника податків до Жмеринської ОДПІ для надання документів, що засвідчують право власності відповідача на майно, що йому належить, для опису майна. Однак, відповідачем надано відмову про надання документів, що засвідчують право власності на майно. Вказані дії відповідача стали підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

13. Апелянт вважає, що у нього відсутній узгоджений податковий борг, а тому дії суб'єкта владних повноважень вважає незаконними.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Підпункт 14.1.153 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

15. Підпункт 14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

16. Підпункт 16.1.9 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України.

17. Стаття 19-1 Податкового кодексу України.

18. Підпункт 20.1.1 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України.

19. Підпункт 20.1.32 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України.

20. Пункт 59.1 ст.59 Податкового кодексу України.

21. Пункт 59.3 ст.59 Податкового кодексу України.

22. Пункт 87.2. ст.87 Податкового кодексу України.

23. Пункт 88.1 ст.88 Податкового кодексу України.

24. Пункт 89.2 ст.89 Податкового кодексу України.

25. Пункт 89.4 ст.89 Податкового кодексу України.

26. Пункт 91.3 ст.91 Податкового кодексу України.

V.ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

28. Відповідно до пп. 14.1.153 п. 14,1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

29. Згідно із пп. 14.1.175 п.14.1. ст.14 ПК України сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, вважається податковим боргом.

30. Згідно з пп.16.1.9 п.16.9 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи

31. Відповідно до ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку (п. 19-1.1.21).

32. Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

33. Згідно з п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання та повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

34. Відповідно до п. 87.2. ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

35. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п. 88.1 ст. 88 ПК України).

36. Пунктом 89.2 ст. 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку та у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

37. За приписами п. 91.3 ст. 91 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди органу державної податкової служби (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

38. Пунктом 89.4 ст. 89 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

39. Відповідно до п.п.20.1.1. п. 20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків).

40. Згідно підпункту 20.1.32. пункту 20.1. статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду, у разі якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

41. У зв'язку з несплатою ТОВ "Швейна фабрика "Браїлівчанка" податкового боргу у визначені строки контролюючий орган прийняв рішення про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків.

42. Проте, апелянтом відмовлено у надані необхідних для такого опису документів, у результаті чого податковим керуючим складено акт №12 від 02.07.2018 року про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу, у якому зафіксовано факт не надання документів, необхідних для такого опису.

43. З огляду на викладене та враховуючи те, що ТОВ "Швейна фабрика "Браїлівчанка" не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна та не надає документи необхідні для такого опису, що повністю підтверджується належними і допустимими доказами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову та зупинення видаткових операцій на рахунках такого платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, заборонення відчуження рухомого та нерухомого майна та зобов'язання апелянта допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

44. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

45. Проте доказів, які б спростовували доводи контролюючого органу щодо відсутності у підприємства податкового боргу, апелянт не надав.

VІ. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

46. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

47. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

48. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

49. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

50. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

51. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

52. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ТОВ "Швейна фабрика "Браїлівчанка" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 лютого 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.