Справа № 521/358/19
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/358/19
Пр. №2-а/521/58/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Романюк О.М.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумака Романа Івановича, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом посилаючись на те, що 06 січня 2019 року приблизно об 11 годині 40 хвилин біля с. Нерубайське відносно нього інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумаком Р.І. було винесено постанову серії НК №608412 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погоджується із вищевказаною постановою, вважає її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки поліцейський не мав права накладати штраф, передбачений ч. 2 ст. 122, а повинен був притягнути його до відповідальності саме за ст. 125 КУпАП, тобто відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача.

Стверджує, що при винесенні оскаржуваної постанови, патрульний не виконав вимоги щодо притягнення до адміністративної відповідальності, виніс вказану постанову на місці зупинки транспортного засобу, позбавив позивача можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив суд скасувати постанову серії НК №608412 від 06 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року відкрито провадження по справі та вирішено розглянути адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Вказану ухвалу відповідач отримав, однак станом на 04 лютого 2019 року останнім не було подано відзиву на позовну заяву.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, раніше в судовому засіданні зазначив, що не заперечує щодо порушення ним Правил дорожнього руху України (далі-ПДР).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, відзиву на позов не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом у відповідності до вимог КАС України, заперечення на позов не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі передбачених частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №608412 від 06 січня 2019 року, складеної інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумаком Р.І., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 06 січня 2019 року об 11 годині 30 хвилин в Одеській області, Київському шосе Е-95, 461 км., перед початком руху та зміною його напрямку не ввімкнув ближнє світло фар за межами населеного пункту, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, позивача притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. (а.с. 4).

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 1995 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 9.8 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене, зокрема, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар (абз.8 п.9.8).

Згідно підпункту г) пункту 9.1 ПДР попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Суд не приймає надані позивачем в судовому засіданні додаткові пояснення відносно того, що протитуманні фари автомобіля можуть бути використані замість ближнього світла фар, та щодо того, що під час руху в нього були вимкнені фари ближнього світла, однак були включені габаритні вогні та протитуманні фари, оскільки в матеріали справи відсутні будь-які докази на підтвердження зазначеного.

Отже порушення, яке допустив позивач згідно із приписами ПДР є порушенням правил користування попереджувальними сигналами.

Зазначена у постанові норма ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку.

Суд враховує, що позивач не заперечує факт порушення ним правил ПДР, тобто, в даному випадку мав місце початок руху та зміна його напрямку, а отже такі дії підпадають під фабулу ч. 2 ст. 122 КУпАП в цій частині.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вчинене позивачем правопорушення, яке описано відповідачем в оскарженій постанові, підпадає під дію ч. 2 ст. 122 КУпАП

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 125 КУпАП, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

З вказаного можна зробити висновок, що дії позивача, та викладена у самій постанові фабула, свідчить про те, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.2 ст.122 КУпАП та передбачає застосування штрафу.

У ст. 254 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Враховуючи те, що позивач в судовому засіданні не заперечував факт порушення ним ПДР України, суд вважає, що інспектор 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумак Р.І. обґрунтовано винесено постанову серії НК №608412 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумака Романа Івановича, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П'ятого адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складено та підписано суддею 04 лютого 2019 року.

Суддя: О.М. Сегеда