Справа № 554/9249/18
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.01.2019 Справа № 554/9249/18
Провадження №2-а/554/41/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2019 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Безсмертного Андрія Володимировича (юридична адреса: вул. Європейська, 164, м. Полтава, 36008), третьої особи Управління патрульної поліції в Полтавській області (юридична адреса: Європейська, 164, м. Полтава, 36008) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та відзиву

1. 13 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому зазначив, що 1 листопада 2018 року відповідно до постанови серії НК № 306114 відповідачем в особі інспектора патрульної поліції Безсмертного А. В. він на підставі ст. 132-1 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що о 14 год. 35 хв. цього ж дня він керував транспортним засобом КРАЗ 255ВІ номерний знак НОМЕР_1 з н/причіпом КЗКТ-9101 номерний знак НОМЕР_2, ширина якого 2,83 м без відповідних дозвільних документів, узгоджених з органами Національної поліції, чим порушив пункт 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - Правил).

2. Заперечуючи факт вчинення інкримінованого йому порушення Правил, позивач зазначив, що у вказаний день і час він дійсно керував транспортним засобом КРАЗ 255ВІ номерний знак НОМЕР_1 з н/причіпом КЗКТ-9101 номерний знак НОМЕР_2 та рухався по дорозі Київ-Харків-Довжанський, але Правил не порушував. В районі 359 км зазначеної автодороги був зупинений працівником поліції Безсмертним А. В. без жодних на те підстав. Після зупинки транспортного засобу Відповідач перевірив наявність дозволу на рух великогабаритного транспортного засобу, а саме Погодження проїзду великогабаритних та/або великовагових транспортних засобів, видане Службою автомобільних доріг у Полтавській області № 02-57/238 від 25 жовтня 2018 року; Погодження Полтавського УЖКГ від 29 жовтня 2018 року; розрахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування Полтавської області великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів № 238 від 27 вересня 2018 року та докази про внесення відповідної плати, а саме платіжне доручення № 690673 від 11 жовтня 2018 року.

Зазначає, що у відповідних Розрахунках та Погодженні вказано маршрут дозволеного руху, а саме Полтава - виїзд на а/д (М-03, км. 341) - Копили - км 363 а/д (М-03) - виїзд на а/д (М-03) - Олексіївка - Кошманівка - Карлівка - Попівка (км 33) - з вантажем та рух у зворотньому напрямну до межі м. Полтава (км 341) - без вантажу.

Вказує, що при винесені вказаної постанови інспектором не були враховані надані докази. Крім того йому не було вручено спірну постанову.

Вважаючи дії поліцейського при притягненні його до адміністративної відповідальності протиправними, він і просить визнати їх такими та скасувати винесену ним постанову, закривши провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

3. В установлений законом строк відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в зв'язку з чим відсутні підстави для скасування постанови. Зазначив, що факт вчинених позивачем правопорушень був виявлений ним безпосередньо при здійсненні контролю за безпекою дорожнього руху. У визначеній законом процедурі ним було здійснено фіксацію виявленого порушення Правил та винесено постанову, відповідно до якої на позивача було накладено штраф в межах санкції статті 132-1 КУпАП, якою встановлена відповідальність за вказані порушення.

Обставини справи, встановлені судом та докази, на підставі яких вони встановлені

4. Відповідно до постанови серії НК № 306114 від 1 листопада 2018 року о 14 год. 35 хв. позивач керував транспортним засобом КРАЗ 255ВІ номерний знак НОМЕР_1 з н/причіпом КЗКТ-9101 номерний знак НОМЕР_2, ширина якого 2,83 м без відповідних дозвільних документів, узгоджених з органами Національної поліції.

5. Відповідно до постанови серії НК № 306114 від 1 листопада 2018 року, відповідачем здійснювалася відеофіксація порушення ВІ 00105, яка додається до постанови, проте не зазначено на який саме носій проводилася фіксація.

В ході дослідження доказів у вказаній справі встановлено, що відповідачем суду надано відеозапис ВІ 0105, тоді як в постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено відеозапис ВІ 00105.

Зі змісту спірної постанови слідує, що відповідачем проводилися заміри габаритів транспортного засобу, проте будь - яких письмових доказів чи актів, які б підтвердили, що такі заміри проводилися, суду не надано.

6. Позивачем були надані відповідачу дозвільні документи, а саме Погодження проїзду великогабаритних та/або великовагових транспортних засобів, видане Службою автомобільних доріг у Полтавській області № 02-57/238 від 25 жовтня 2018 року; Погодження Полтавського УЖКГ від 29 жовтня 2018 року; розрахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування Полтавської області великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів № 238 від 27 вересня 2018 року та докази про внесення відповідної плати, а саме платіжне доручення № 690673 від 11 жовтня 2018 року.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

7. Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух».

7.1. Стаття 14. Учасники дорожнього руху

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

8. Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIIІ «Про національну поліцію».

9. Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року, № 8073-Х (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

9.1. Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

9.2. Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

9.3.Стаття 222. Органи Національної поліції

Органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту зокрема ст. 132-1 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

9.4. Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

9.5. Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

9.6. Стаття 268. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відомостей про те, що позивачу були роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП вказана постанова не містить.

9.7. Стаття 280. Обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

10. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

10.1. Пункт 22.5. За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

11. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року, № 1395.

11.1. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 9 цього розділу розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

12. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»

12.1. Пункт 24

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути наведені докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Оцінка аргументів та мотиви суду

13. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

15. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

16. Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

17. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

18. Як посилався позивач в позовній заяві, він рухався по маршруту дозволеного руху, а саме Полтава - виїзд на а/д (М-03, км 341) - Копили - км 363 а/д (М-03) - виїзд на а/д (М-03) - Олексіївка - Кошманівка - Карлівка - Попівка (км 33) - з вантажем та рух у зворотньому напрямну до межі м. Полтава (км 341) - без вантажу.

19. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

20. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає, що ними у визначеній законом процедурі не доведено факт вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил. Докази, які б безперечно підтверджували факт вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил в матеріалах справи відсутні. Цих доказів відповідачем не надано і суду.

Суд, не приймає до уваги наданий відповідачем відеозапис ВІ 0105, як належний та допустимий доказ у справі, оскільки в оскаржуваній постанові зазначено, що відеофіксація здійснювалася на носій ВІ 00105. Крім того, в цій постанові не зазначається за допомогою якого засобу було здійснено відеофіксацію порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 337/3389/16-а, 2-а/337/154/2016 від 30 травня 2018 року.

21. Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

23. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

24. Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

25. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не було доведено правомірність прийнятого ним рішення, натомість матеріалами справи встановлено, що ним порушено права позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому постанова серії НК № 306114, винесена інспектором патрульної поліції Безсмертним А. В. про накладення на позивача адміністративного стягнення за ст. 132-1 у виді штрафу в розмірі 510 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Безсмертного Андрія Володимировича, третьої особи - Управління патрульної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 306114 від 1 листопада 2018 року, винесену інспектором патрульної поліції капралом поліції Безсмертним А. В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн, закривши провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Савченко