Справа № 826/13302/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство "Стрийський вагоноремонтний завод" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 27 квітня 2018 року № .

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає про безпідставність податкових повідомлень-рішень, несплата, у законодавчо визначені строки, зобов'язань за якими стала підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Державне підприємство "Стрийський вагоноремонтний завод" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Позивач зазначає, що підприємство під час здійснення господарських операцій діяло відповідно до вимог чинного законодавства, тому порушення, допущені іншим платником податків і відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки Позивача. Факт вчинення юридичних дій щодо поставки природного газу від імені ТОВ «Українська нафто - газова компанія» на виробничі потужності Позивача Відповідачем не спростовано. Також, Позивачем судові рішення у справах № 813/29/16 та № 813/856/16 (в частині господарських операцій з ТОВ Українська нафто - газова компанія) оскаржені в касаційному порядку, що підтверджують ухвали Вищого адміністративного суду України. Тобто, на думку Позивача наведене свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 29 листопада 2016 року № 000272801, а відповідно і нарахування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2018 року № .

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, Відповідачем було проведено камеральну перевірку ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» з питань дотримання вимог п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України щодо своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Результати перевірки були оформлені актом від 13 квітня 2018 року № 214/28-10-48-09-16/20770332, за висновками якого встановлено несвоєчасну сплату позивачем узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість в загальному розмірі 1 742 083, 25 грн. відповідно до податкових повідомлень-рішень № від 22 січня 2018 року, № від 29 листопада 2016 року, № від 04 вересня 2017 року, № від 11 жовтня 2017 року, № від 03 листопада 2017 року, № від 21 грудня 2017 року, № від 05 січня 2018 року.

На підставі висновків зазначеного акта перевірки, Відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 27 квітня 2018 року, яким Позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 345 299, 75 грн. за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що суми податкових зобов'язань Позивача за податковими повідомленнями-рішеннями та в силу правових норм Податкового кодексу України, є узгодженими. А тому, не сплата таких сум податкового зобов'язання протягом більш як 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, є правомірною підставою для застосування Відповідачем санкцій, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами п. 57.1 ст.57 та п. 203.2. ст. 203 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Позивачем не ставляться під сумнів обставини отримання ним податкових повідомлень-рішень, несплата узгоджених сум за якими у визначений ПК України строк стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Між тим, визначені податковими повідомленнями-рішеннями №№ , , та суми були повністю або частково сплачені позивачем вже після здійснення Відповідачем камеральної перевірки ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 37-42).

Щодо своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до податкових повідомлень рішень, колегія суддів зазначає таке.

ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» в січні 2017 року звернувся з адміністративним позовом до суду про скасування податкового повідомлення-рішення від 29 листопада 2016 року № .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року, у справі № 813/29/17 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Також, Позивачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № від 04 вересня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2018 року по справі № 826/76/18, яке в апеляційному порядку оскаржено не було, в задоволенні адміністративного позову ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» відмовлено.

Крім того, Позивачем не було надано відомостей про оскарження у передбаченому ПК України порядку податкових повідомлень-рішень №№ та .

Як свідчать обставини та матеріали справи, згідно інтегрованої картки платника податків у ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» податкові зобов'язання визначені в податкових повідомленнях - рішеннях № від 22.01.2018 року; № від 29.11.2016 року; № від 04.09.2017 року; № від 11.10.2017 року сплачені із затримкою граничних строків сплати податкового зобов'язання в кількості більше 30 календарних днів.

Тобто, суми податкових зобов'язань Позивача за всіма наведеними податковими повідомленнями-рішеннями, в силу вказаних вище положень ПК України, є узгодженими.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що не сплата таких сум податкового зобов'язання протягом більш як 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, є правомірною підставою для застосування відповідачем санкцій, визначених п. 126.1 статті 126 ПК України, з чим погоджується колегія суддів.

Також, суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що питання правомірності визначених податковими повідомленнями-рішеннями, несплата зобов'язань за якими стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення, сум такого зобов'язання не входить до предмету доказування в межах розгляду даної справи, як про це зазначає Позивач, оскільки вони підлягають з'ясуванню під час судового оскарження власне таких податкових повідомлень-рішень.

В той же час, в межах розгляду даної справи підлягають з'ясуванню обставини узгодженості відповідних сум податкового зобов'язання позивача та його несплата протягом визначеного ПК України строку.

Таким чином, контролюючим органом було обґрунтовано встановлено порушення ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» вимог податкового законодавства, що визначені актом перевірки від 13 квітня 2018 року № 214/28-10-48-09-16/20770332.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 04.02.2019 року.