Справа № 0640/3639/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 лютого 2019 року м. Житомир справа № 0640/3639/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
Ухвалою від 03.10.2018 було закрито провадження у справі № 0640/3639/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський елеватор" до Головного управління ДФС у Житомирській області в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування акту №385/06-30-14-10/32592856 від 06.04.2018.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Усною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, після наданих сторонами пояснень та дослідження письмових доказів, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
У ході судового розгляду справи було встановлено, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області було проведено планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський елеватор" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 та з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.
За результатами проведеної перевірки було складено акт від 06.04.2018 №385/06-30-14-10/32592856, у якому контролюючий орган дійшов висновку щодо порушення ТОВ "Бердичівський елеватор" вимог п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.9, п.20 та п.29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 "витрати", п.4 та п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №21 "вплив змін валютних курсів", п.14 та п.30 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №7 "основні засоби" внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 279097 грн. у т.ч. по періодах за 2016 рік на 121262 грн., за 2017 рік на суму 157835 грн.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Бердичівський елеватор" та ТОВ "Зернова база України" було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №18/02 від 18.02.2015, за умовами якого позикодавець надає позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу у національній валюті України- гривні на загальну суму 50 000 000 грн.
Позичальник зобовязується повернути фінансову допопомгу у сумі фактично отриманих коштів у строк до 01.02.2018.
За змістом п.1.1. додаткової угоди від 31.12.2015 визначено, що заборгованість за цим договором, що склалась станом на 31.12.2015 у сумі 33 614 000 грн. прирівнюється до доларового еквіваленту за офіційним курсом НБУ, що діє станом на 31.12.2015 і становить 1 400 542 USD.
Умовами п.3.2 додаткової угоди визначено, що повернення фінансової допомоги за цим договором у сумі, що зафіксована у доларовому еквіваленті станом на 31.12.2015, починаючи з 01.01.2016 здійснюється у національній валюті - гривні та зараховується у рахунок погашення заборгованості за цим договором у доларовому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, що діє на дату зарахування коштів на рахунок Позикодавця.
У ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що ТОВ "Бердичівський елеватор" протягом 2016-2017 років повернуто фінансову допомогу, отриману за договором № 18/02 від 18.02.2015 на загальну суму 18 561 000 грн.. та нараховано курсової різниці на загальну суму 1 485 103,63 грн., в тому числі по періодам:
- за 2016 рік - повернуто на суму 10 804 000 грн., що згідно Курсу Національного банку України надати здійснення повернень становить 423 388,44 USD, нараховано курсової різниці на суму 642381,07 грн.;
- за III квартал 2017 року - повернуто на суму 40 000 грн., що згідно Курсу Національного банку України на дати здійснення повернень становить 1556,88 USD, нараховано курсової різниці на суму 2633,73 грн.;
за IV квартал 2017 року - повернуто на суму 5 210 000 грн., що згідно Курсу Національного банку України на дати здійснення повернень становить 194117,62 USD, нараховано курсової різниці на суму 551 041,26 грн.
- за І квартал 2017 року - на суму 8535 грн.;
З приводу даних правовідносин суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.
Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях.
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).
Відповідно до пп. 153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. Пунктом 4 П(С)БО № 21 визначено, що курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.
При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.
Згідно з п.7 та п.8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08,2000 №193, монетарна заборгованість в іноземній валюті з метою визначення курсових різниць перераховується на дату здійснення господарської операції (в межах її обсягу) та на дату балансу.
Облік операцій в іноземній валюті регулюється Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.2000 за № 515/4736 (далі - П(С)БО № 21).
При отримані повернення поворотної фінансової позики Позикодавець збільшує валові доходи, а Позичальник збільшує валові витрати на таку частину платежу, яка дорівнює сумі курсової різниці, за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування.
Також у ході розгляду справи було встановлено, що між ТОВ "Бердичівський елеватор" (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу від 15.07.2015 № 15/07-1, згідно умов якого ТОВ (Продавець) Продавець зобовязується поставити Покупцю товар, а саме електротехнічну та кабельно-провідникову продукцію, асортимент, найменування, кількість та ціна товару визначається у накладних. Строк поставки товару до 31.12.2015. Місце поставки - м.Бердичів, вул.Низгірецька. Загальна сума договору 682828,41 грн.
Вищевказані господарські правовідносини підтверджуються наступними документами:
- договір купівлі-продажу від 15.07.2015 № 15/07-1;
- накладна від 16.07.2015 № 3 на загальну суму 682828,41 грн. (без ПДВ) (рубильники - 6 шт., ящики клемні - 14 шт., пускач - 8 шт., світильники - 244 шт., кнопки-індикатори - 5 шт., кабель в асортименті - 4506 м., металоконструкція - 1 шт.)
Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ "Бердичівський елеватор" фінансово- господарські взаємовідносини з ФОП ОСОБА_1 відображені на рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", станом на 01.01.2015 сальдо не рахується, протягом 2015 року як по дебету, так і по кредиту рахунку обороти становлять 682828,41 грн., станом на 31.12.2015 сальдо не рахується.
Згідно наданих банківських виписок оплата проводилась наступним чином:
- платіжне доручення від 24.11.2015 № 256 на суму 100000 грн., отримувач - ФОП ОСОБА_1, призначення платежу - за електротехнічні товари по договору від 15.07.2015 № 15/07-1;
- платіжне доручення від 30.11.2015 № 271 на суму 100000 грн., отримувач - ФОП ОСОБА_1, призначення платежу - за електротехнічні товари по договору від15.07.2015 № 15/07-1;
- платіжне доручення від 07.12.2015 № 276 на суму 100000 грн., отримувач - ФОП ОСОБА_1, призначення платежу - за електротехнічні товари по договору від 15.07.2015 № 15/07-1;
Контролюючий орган вказує, що проведеним аналізом баз даних встановлено, що в АІС "Податковий блок" відсутня інформація про подану звітність вказаного підприємця за будь-які податкові періоди, юридична адреса ФОП ОСОБА_1 знаходиться на території ОРДЛО (окремі райони Донецької та Луганської областей з особливим порядком місцевого самоврядування). До відповіді від 21.03.2018 № 45 не було надано товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, документів щодо фактичного оприбуткування на склад, списання із складу та використання отриманих від ФОП ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей, письмових пояснень відповідних матеріально-відповідальних осіб, договору відступлення права вимоги № 22/12-2015 від 22.12.2015.
Щодо даних правовідносин суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІУ (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 996-ХІУ), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинний документ, згідно зі абз. 11 ст. 1 Закону № 996-ХІУ. - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІУ).
В силу приписів п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно зі п. 2.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).
Разом з цим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11).
Господарські операції з придбання товару у ФОП ОСОБА_1Л відображені на рахунках синтетичного обліку та відповідно призвели до змін в структурі активів та зобовязань ТОВ "Бердичівський елеватор", що повністю відповідає вимогам. Первинні документи, що підтверджують фінансово-господарські відносини ТОВ "Бердичівський елеватор" з ФОП ОСОБА_1Л оформлені своєчасно в повному обсязі та з дотриманням вимог діючого законодавства.
Порушень вимог законодавства по оформленню первинних документів і повноти відображення в них операцій з придбання товарів не виявлено під час проведення перевірки та в акті перевірки не зазначено.
Платник податків (покупець товарів) не має обов'язку, повноважень та можливості здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо створення підприємства, ведення його господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та витрати за вчинені підприємством (продавцем) або його посадовими особами порушення.
Статтею 61 Конституції України регламентовано принцип індивідуальної юридичної відповідальності і жодною нормою чинного законодавства не визначено прямої залежності між правомірністю формування платником податків показників його податкової звітності та діями його контрагента та/або відповідних посадових осіб і для формування показників податкової звітності необхідним є лише встановлення факту здійснення господарської операції та підтвердження її відповідними первинними бухгалтерськими документами.
Відповідно до положень Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок посадові особи, що здійснюють документальну перевірку повинні здійснювати перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи саме платника податків щодо якого здійснюється перевірка.
Таким чином, недобросовісне виконання ФОП ОСОБА_1 своїх податкових зобовязань не можуть впливати на право ТОВ "Бердичівський елеватор" на віднесення до витрат діяльності витрат повязаних з придбанням товарів та нарахування амортизаційних витрат.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх рішень, що є підставою для задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З доданого до позовної заяви документу про сплату судового збору вбачається, що понесені судові витрати в сумі 5234,00 грн., які з огляду на задоволення позову слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути з Головного управління ДФС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський елеватор" понесені судові витрати в сумі 5234,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева