Справа № 810/4736/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м.Київ № 810/4736/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особо-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування розпорядження, розрахунку та податкового повідомлення-рішення,

за участю сторін:

- позивач: ОСОБА_1,

- представник позивача: адвокат ОСОБА_2, ордер серії КС №52996 від 29.08.2018,

- представник відповідача: Крившук Я.В., довіреність від 23.02.2018 №1964/9/10-36-10-03,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 22.08.2018 № про накладення санкцій на ФОП ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1) за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП у вигляді штрафу на суму 6800,00 грн., як незаконного і протиправного та безпідставно прийнятого.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Київській області були прийняті розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 22.08.2018 №3738/ФОП/10-36-40-04 та податкове повідомлення - рішення від 22.08.2018 №, яким на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800,00 грн.

Позивач не погоджується з прийняттям податкового повідомлення-рішення від 22.08.2018 №, оскільки підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №584585 від 21.06.2018 про встановлення факту продажу позивачем неповнолітньому пачки цигарок «Філіп Моріс», в той час як постановою адміністративної комісії виконавчого комітету міської ради м.Біла Церква від 20.07.2018 №217, прийнятою за результатами розгляду вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, - провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, а факт продажу продавцем торгового павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_4» пачки цигарок неповнолітній особі не встановлений, склад правопорушення відсутній.

З огляду на це позивач стверджує, що у зв'язку з відсутністю факту продажу пачки цигарок особі, яка не досягла 18-ти років, відсутнє й порушення позивачем вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а тому підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення немає.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що до ГУ ДФС у Київській області від Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області надійшли матеріали адміністративного правопорушення ФОП ОСОБА_4

Так, з показань ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що позивачем було здійснено реалізацію вказаній особі пачки цигарок марки «Philip Morison novel mix» за ціною 28,35 грн. Тобто ФОП ОСОБА_4 здійснила реалізацію пачки цигарок особі, яка не досягла 18 років, чим порушила вимоги ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а тому, на думку відповідача, прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства.

Присутній у судовому засіданні 17.01.2019 позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 17.01.2019 відповідач проти позову заперечував та просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) 17.10.1995 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, про що свідчать свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 від 17.10.1995 та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 05.12.2005 позивач є власником земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_4), площею 0,0068 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.55).

На підставі дозволу Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради на розміщення об'єктів торгівлі №436 від 02.08.2005 позивачу дозволено здійснення господарської діяльності у продуктовому павільйоні - АДРЕСА_1 (а.с.54).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Київській області було видано позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами серії НОМЕР_5 від 29.11.2017 на місце торгівлі - павільйон-кафетерій «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: АДРЕСА_1. Термін дії ліцензії з 06.12.2017 по 05.12.2018 (а.с.39).

Судом встановлено, що 21.06.2018 старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення (серії ПТ №584585) за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення про те, що продавець магазину павільйону-кафетерій «ІНФОРМАЦІЯ_4» ФОП ОСОБА_1 21.06.2018 близько 12 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, продала пачку цигарок «Філіп Моріс» неповнолітній особі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим порушила ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами та вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП (а.с.46).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 відібраних під час складання вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, слідує, що 21.06.2018 близько о 12 год. 40 хв. ОСОБА_7 зайшла до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якому придбала цигарки «Philip Morison novel mix» за ціною 28,35 грн.

У поясненнях зазначено, що продавець не питала у ОСОБА_7 документи та не запитувала вік вказаної особи.

Після цього ОСОБА_7 вийшла на вулицю і до неї підійшли працівники поліції. Чеку на продаж цигарок ОСОБА_7 ніхто не надав (а.с.49).

Відповідно до пояснень ФОП ОСОБА_1, відібраних інспектором СРПП №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Мацюченком А.І., 21.06.2018 о 12 год. 00 хв. в магазин зайшов ОСОБА_6,який тримав у руках пачку цигарок. Він звернувся до позивача із питанням щодо того, чому позивач продає неповнолітнім особам цигарки.

У поясненнях позивач зазначила, що вона не здійснює продаж тютюнових виробів неповнолітнім особам. Позивач вказала на те, що інспектор зазначив, що можна домовитись. Позивач сказала, що не вийде, оскільки вона нічого не продавала.

Після цього інспектор почав вимагати у позивача кошти, у разі ненадання яких він буде складати протокол. Після того, коли позивач відмовилась, інспектор почав погрожувати ФОП ОСОБА_1 фізично, простягував до неї руки та обзивав її.

Після цього інспектор бігав по магазину, вимагаючи від покупців підписати протокол. Позивач зазначила, що протоколи при ній ніхто не підписував, а до неї крім погроз, ніяких звернень не було (а.с.78).

Судом встановлено, що інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном ОСОБА_6 було складено на ім'я начальника Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області підполковника поліції Мельниченка Г.В. рапорт, в якому повідомлено про факт виявлення 21.06.2018 факту продажу ФОП ОСОБА_1 пачки цигарок особі, яка не досягла 18 років (а.с.48).

Також рапортом від 21.06.2018 начальника Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області підполковника поліції Мельниченка Г.В. повідомлено про те, що 21.06.2018 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №19503 від 21.06.2018 як: інші адміністративні правопорушення Заявник ОСОБА_6 (працівник поліції) (а.с.47).

Судом встановлено, адміністративною комісією Виконавчого комітету міської ради м.Біла Церква за результатами розгляду вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення ГП №584585 від 21.06.2018 прийнято постанову про закриття справи №217 від 20.07.2018, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ФОП ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях полії і складу адміністративного правопорушення (а.с.45).

Як вбачається із витягу з протоколу засідання адміністративної комісії виконавчого комітету міської ради м.Біла Церква від 20.07.2018 №14, голова комісії ОСОБА_10 внесла пропозицію закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутній фіскальний чек, що підтверджує продаж ФОП ОСОБА_1 пачки цигарок неповнолітній (а.с.79).

Доказів оскарження постанови адміністративної комісії Виконавчого комітету міської ради м.Біла Церква №217 від 20.07.2018 у встановленому законом порядку до суду не надано.

Судом встановлено, що Білоцерківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області супровідним листом від 26.06.2018 №11111 направив на адресу начальника Головного управління ДФС у Київській області копію адміністративного матеріали по факту продажу пачки цигарок «Філіп Моріс» неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, продавцем павільйону - кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_4» ФОП ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_1.

У вказаному листі начальник Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Мельниченко Г.В. просив здійснити перевірку законності павільйону-кафетерію ФОП ОСОБА_1 та вирішити питання про позбавлення ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

До вказаного листа були додані протокол, пояснення, рапорт, ліцензія, свідоцтво про народження (а.с.34-40).

Вказані документи були зареєстровані Головним управлінням ДФС у Київській області 09.08.2018 за вхід. №10492.

Судом встановлено що 22.08.218 Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.08.2018 №, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800,00 грн. (а.с.41-42).

Зі спірного податкового повідомлення-рішення вбачається, що підставою його прийняття є протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №584585 від 21.06.2018.

Також Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 22.08.2018 №3738/ФОП/10-36-40-04, яким анульовану ліцензію ФОП ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами НОМЕР_6, терміном дії з 06.12.2017 по 05.12.2018, у зв'язку із порушенням позивачем вимог ст.15-3 Закону України «Про регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (а.с.6).

Вказане податкове повідомлення-рішення та розпорядження були направлені на адресу позивача та отримані ним 28.08.2018 (а.с.6).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст.1 ПК України).

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, серед іншого мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень п.113.1 ст.113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Згідно приписів п.113.3 ст.113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Наведене свідчить про те, що контролюючі органи, до яких у спірних правовідносинах відноситься відповідач, у своїй діяльності при вирішенні питання про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій та відповідальність платника податків за порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, повинні керуватися виключно нормами Податкового кодексу України.

При цьому на відповідача покладено обов'язок щодо контролю за дотриманням суб'єктами господарювання іншого законодавства, зокрема, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995 зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 481/95-ВР), що прямо передбачено статтею 16 цього Закону, відповідно до якої контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 15-3 цього ж Закону №481/95-ВР продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

У частині 2 статті 17 Закону України №481/95-ВР зазначено, що за порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єкта господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Таким чином аналіз зазначених правових норм дає суду підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років, а у разі її порушення, наявність підстав для накладення фінансових санкцій саме на суб'єкта господарювання, а підставою для даного виду відповідальності є доведений факт продажу алкогольних чи тютюнових виробів неповнолітній особі.

В той же час досліджуючи питання правомірності застосування фінансових санкцій відповідачем саме на підставі розгляду копії протоколу про адміністративне правопорушення, а не акту перевірки, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 75.1 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.1 ст.80 ПК фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 ст.80 ПК фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Аналізуючи наведені положення Закону суд зазначає, що фактична перевірка може бути проведена лише з підстав, передбачених у пункті 80.2 ст.80 ПК, а проведення самої перевірки обов'язково потребує оформлення відповідного наказу.

Згідно п.80.4 ст.80 ПК перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пункт 80.7 ст.80 ПК передбачає, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п.80.10. ст.80 ПК порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Таким чином, результати фактичної перевірки можуть бути оформлені лише у вигляді акту перевірки або довідки, щодо яких встановлений чіткий порядок ознайомлення та відміток про наявність заперечень.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника відповідного контролюючого органу (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до п.41.1. ст.41 ПК контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Отже, проаналізувавши вищевказані норми у сукупності, суд приходить до висновку про те, що у разі виявлення територіальним органом доходів і зборів порушень законодавства з питань регулювання обігу підакцизних товарів такий орган за результатами перевірки, проведеної в порядку, передбаченому виключно нормами Податкового кодексу України, зобов'язаний оформити відповідний акт перевірки.

Відповідно до п.1.1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.03.2013 №395 (далі - Порядок №395) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 р. за № 607/23139, порядок розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України для використання посадовими особами органів державної податкової служби при оформленні матеріалів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами.

Цей Порядок поширюється на платників податків - фізичних осіб (резидентів, нерезидентів), у тому числі самозайнятих осіб, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів відповідно до Кодексу (далі - платники податків).

Відповідно до абз.2-3 п.1.4 розділу ІІ Порядку №395 акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також платником податків або його законними представниками.

Згідно з п.1.5-1.7 розділу ІІ Порядку №395 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Акт (довідка) документальної перевірки повинен бути складений на паперовому носії державною мовою і мати наскрізну нумерацію сторінок.

Титульний аркуш акта (довідки) документальної перевірки друкується на номерному бланку органу державної податкової служби для складання актів документальних перевірок.

У разі необхідності використання у змісті акта (довідки) скорочених назв і загальноприйнятих абревіатур при першому вживанні відповідне словосполучення зазначається повністю з одночасною вказівкою в дужках його скороченої назви або абревіатури, які будуть використовуватись далі в тексті.

В акті (довідці) документальної перевірки, розрахунках та інших матеріалах не допускаються різного роду виправлення цифрових показників, дат та інших даних (п.1.8 розділу ІІ Порядку №395).

Згідно з п.4.2 розділу IV Порядку №395 акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, та реєструється в органі державної податкової служби протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку, з дотриманням визначених у пункті 4.5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок.

При цьому строк складення акта (довідки) не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого Кодексом, з урахуванням його продовження. Абзацами 1-2 п.4.2 розділу IV Порядку №395 встановлено, що реєстрація актів (довідок) документальних перевірок здійснюється в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок, який ведеться в електронній формі структурним підрозділом, до функцій якого віднесено реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції органу державної податкової служби. При цьому в акті перевірки на першому аркуші у верхньому лівому куті зазначаються дата реєстрації акта (довідки) перевірки та номер акта (довідки) перевірки, який складається із порядкового номера в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок, коду структурного підрозділу, відповідального за проведення перевірки, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті.

Проаналізувавши дані положення Порядку №395 суд вважає, що реєстрації в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок підлягають лише акти та довідки, складені за результатами проведених контролюючими органами перевірок.

Положеннями пункту 86.8 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Судом встановлено, що на підставі дозволу Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради на розміщення об'єктів торгівлі №436 від 02.08.2005 позивачу дозволено здійснення господарської діяльності у продуктовому павільйоні - АДРЕСА_1 (а.с.54).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Київській області було видано позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами серії НОМЕР_5 від 29.11.2017 на місце торгівлі - павільйон-кафетерій «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: АДРЕСА_1. Термін дії ліцензії з 06.12.2017 по 05.12.2018 (а.с.39).

Таким чином, позивач мав право здійснювати роздрібну торгівлю тютюновими виробами в орендованому приміщенні магазині (супермаркеті) за адресою: АДРЕСА_1, що відповідає основним видам діяльності позивача.

Суд зазначає, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 22.08.2018 №, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800,00 грн., є копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №584585 від 21.06.2018.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №584585 від 21.06.2018 не є актом перевірки в розумінні норм Податкового кодексу України.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 (справа №813/192/16) зазначив про те, що у разі виявлення порушень суб'єктами господарювання, обов'язком контролюючого органу є встановлення таких порушень та фіксація їх в акті перевірки на підставі належних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідачем під час розгляду справи не надано доказів оформлення акта перевірки, реєстрації вказаного документа в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок та направлення одного із примірників акта позивачу.

Таким чином, суд зазначає, що у відповідача відсутні правові підстави для прийняття спірного рішення про застосування штрафних санкцій, оскільки відповідачем акт перевірки про порушення ст. 15-3 Закону №481/95-ВР не складався, відповідна перевірка контролюючим органом не проводилась, а застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі копії протоколу про адміністративне правопорушення суперечить положенням Податкового кодексу України.

Крім того, відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 та зареєстрованого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, зокрема, в інших випадках, коли надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення передбачено законом.

Згідно з п.2 розділу ІІ Порядку у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: С» - у разі застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та/або пені за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (додаток 10).

Відповідно до додатку 10 Порядку підставою для складання податкового повідомлення-рішення форми "С" є виключно акт перевірки, яким встановлено порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 22.08.2018 №, яким до позивача застосовані фінансові санкції в розмірі 6800,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, відповідачем належних доказів, які б спростовували твердження позивача, до суду не надано, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. згідно квитанції №ПН3223 від 07.09.2018, оригінал якої долучений до матеріалів справи (а.с.2).

Враховуючи те, що задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДФС у Київській області.

Судом 17.01.2019 проголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 28.01.2019.

Керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 22.08.2018 №.

3. Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (ідентифікаційний код: 39393260, місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, 5-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 28.01.2019 р.

Суддя Кушнова А.О.