Справа № 1340/3507/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3507/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.,

секретар судового засідання Курпіта П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10) у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч.2 ст.56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача, починаючи з 01.05.2018 року провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч.2 ст.56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зазначив, що перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію, як особа віднесена до 2-ої категорії громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. На думку позивача, відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідач повинен здійснити збільшення пенсії, враховуючи п. 1 ст. 27 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року відкрито провадження у справі у спрощеному провадженні без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 17 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання призначене на 23 січня 2019 року представники сторін не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відтак, суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представників сторін, оскільки матеріали справи містять їх заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та 21 вересня 2018 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву. У відзиві просив в задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. Вважає що позивач фактично не обрав умов пенсійного забезпечення, які встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки в заяві від 19.06.2018 року не зазначено про перехід на пенсію за спеціальним законом, а лише містяться вимоги про перерахунок вже призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 пенсія обчислена відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Обчислення пенсії відповідно до частини 2 статті 27 цього Закону недоцільне та може призвести до зменшення розміру пенсії, оскільки максимальний розмір першої складової пенсії у цьому випадку обмежується сумою 168,00 грн. (максимальний розмір на 31.12.2003 року). Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 1058-IV, провести перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796-XII немає законних підстав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 14)

Також з копії посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 10.12.1997 року судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року (категорія 2) (а.с.14).

З 12.03.2010 року позивачу призначена пенсія за віком за Списком № 2 на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку з урахуванням ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у відповідності до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розрахованої відповідно до п.1 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 12.07.2018 року № 49/3049/П-20/02.03-14 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача та зазначив, що обчислювати пенсію відповідно ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1, недоцільно, оскільки розмір пенсії зменшується. (а.с.7)

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд вказує, що відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом

Статтею 56 Закону №796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Згідно з частиною другою даного Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Судом встановлено, що 19.06.2018 року позивач, звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 12.07.2018 року № 49/3049/П-20/02.03-14 позивачу було відмовлено у збільшенні розміру пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд вважає, що відмова до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у перерахунку пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст.56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною, а вимоги позивача обґрунтованими з наступних підстав.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003р., за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003р. або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII.

Відповідно до ст. 57 Закону №796-ХІІ, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, обчислення середньомісячного заробітку провадиться згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003.

У разі обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону №1058-IV, за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.

Статтею 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-XII передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч.2 ст. 56 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду: від 17.10.2018 року по справі №610/3718/16-а (провадження №К/9910/30442/18), від 18.01.2019 року у справі №560/867/17, від 20.12.2018 року у справі №316/1923/16-а, від 18.09.2018 року у справі №316/868/17, від 06.02.2018 у справі №560/675/17 та від 15.05.2018 у справі №565/1447/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Відповідно до п. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином законодавством чітко визначена процедура збільшення пенсії громадян віднесених до категорій 1, 2, 3, 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, відмова Головного управління ПФУ у Львівській області в перерахунку пенсії позивачу суперечить нормам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вище зазначене та встановлені судовим розглядом справи обставини, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно прийнято рішення від 12.07.2018 року про відмову у перерахунку пенсії позивача.

Таким чином, суд вважає за необхідне вказати, що в даному випадку саме рішення 12.07.2018 року Головного управління ПФУ у Львівській області, яким позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, прийнято відповідачем без врахування усіх обставин, порушує права позивача, а відтак - підлягає скасуванню.

Водночас, враховуючи протиправність вище вказаного рішення суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Головного управління ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 01.05.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч.2 ст.56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч.2 ст.56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.05.2018 року з врахуванням проведених виплат.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.02.2019 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна