Справа № 826/12483/16
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОСТІЛ ГРУП" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкостіл Груп» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна фіскальна служба України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.05.2016 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2018 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за результатами проведеної камеральної перевірки даних, поданої звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних за період січень-лютий 2016 року складено акт № 994/26-55-12-01 від 21 квітня 2016 року, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкостіл Груп» граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач подав заперечення від 04 травня 2016 року № 45 до акту про результати камеральної перевірки, про результати розгляду яких контролюючий орган повідомив листом від 11 травня 2016 року № 18253/10/26-55-12-01.

На підставі складеного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2016 року № 009941201, яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних застосовано штраф у розмірі 509 511,29 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 3 серпня 2016 року № 16748/6/99-99-11-02-01-15 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 16 травня 2016 року № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно визначення, наведеного у пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами податкового органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов'язкова.

Згідно з п. 76.2 ст. 76 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами податкового органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Також, питання проведення камеральних перевірок врегульовано Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, затвердженими наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року №165 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

Зокрема, відповідно до п.п. 2.5.1 п. 2.1 Методичних рекомендацій після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки.

З аналізу вищенаведених норм ст. 75 і 76 Податкового кодексу України вбачається, що предметом камеральної перевірки у даному випадку може бути лише податкова звітність, тобто правильність відомостей, зазначених у відповідній податковій звітності.

Натомість у зв'язку з внесеними змінами до Податкового кодексу України, починаючи з 01.01.2017 року пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу викладено у новій редакції, яка передбачає, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Тобто, право проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних в межах камеральної перевірки надано контролюючому органу лише з 01.01.2017 року.

Як вбачається зі змісту акта перевірки № 994/26-55-12-01 від 21 квітня 2016 року, предметом вказаної перевірки були виключно питання своєчасності реєстрації податкових накладних за січень-лютий 2016 року, а не правильності їх заповнення.

Наведене свідчить, що відповідачем проведено камеральну перевірку граничних термінів реєстрації податкових накладних всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Як встановлено актом перевірки, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкостіл Груп» порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України з підстав несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та встановлено, що податкові накладні № 601003 від 06 січня 2016 року на суму ПДВ 433 333,3 грн., № 701001 від 07 січня 2016 року на суму ПДВ 952 204,30 грн., № 1001001 від 10 січня 2016 року на суму ПДВ 916 762,8 грн., № 901001 від 09 січня 2016 року на суму ПДВ 928 872,5 грн., № 901002 від 09 січня 2016 року на суму ПДВ 926 249,3 грн., № 501003 від 05 січня 2016 року на суму ПДВ 937 690,70 грн. зареєстровані 26 січня 2016 року, що підтверджується квитанціями про реєстрацію.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, що в період з 16 січня 2016 року по 25 січня 2016 року позивач неодноразово за допомогою програмного забезпечення "М.Е.Doc" надсилав до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкові накладні № 601003 від 06 січня 2016 року, № 701001 від 07 січня 2016 року, № 1001001 від 10 січня 2016 року, № 901001 від 09 січня 2016 року, № 501003 від 05 січня 2016 року, проте документи не були прийняті та в квитанціях зазначено про необхідність звернутися до ДПІ за місцем реєстрації для з'ясування причини помилки.

З метою реєстрації податкових накладних позивач звертався до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві та Державної фіскальної служби України із заявами та скаргами від 18 січня 2016 року № 3, від 21 січня 2016 року № 8, від 25 січня 2016 року № 13, від 22 січня 2015 року № 11, від 25 січня 2016 року № 14.

За результатами розгляду звернень позивача, контролюючими органами надані відповіді з роз'ясненням порядку реєстрації податкових накладних та порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних. При цьому, у вказаних відповідях відсутні пояснення щодо підстав нереєстрації податкових накладних позивача в період з 16 січня 2016 року по 25 січня 2016 року.

Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр сертифікації ключів "Україна" від 27 січня 2016 року № 2701/1 ПЗ "M.E.Doc" призначене для формування та подання звітності до контролюючих органів засобами телекомунікаційного зв'язку в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису. Повідомлення про доставку та квитанції про результати обробки поданого звіту отримуються від контролюючих органів. Враховуючи, що у квитанції № 1, яка сформована у відповідь на відправлену податкову накладну, системою обробки звітності ДФС України вказано: "Зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з'ясування причин", ПЗ "M.E.Doc" можна виключити з переліку можливих причин відхилення у реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкостіл Груп».

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкостіл Груп» на виконання вимог Податкового кодексу України та у строки визначені абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України вчинило дії з метою реєстрації податкових накладних, які не були зареєстровані з незалежних від платника податків обставин.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах які зачіпають виборчі права (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

Беручи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкостіл Груп» зареєстровано податкові накладні після усунення причин їх не реєстрації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.05.2016 №.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку