Справа № 200/708/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р. Справа№200/708/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., при секретарі судового засідання Столяренко Я.С, розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови

за участю:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: Мізерна О.В.

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Позивач - фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці 561207/2НД/АВ/СПТГ-ФС від 27.12.2018 про накладення штрафу в сумі 372 300,00 грн.

В обґрунтування протиправності прийнятої постанови позивач зазначив, що в період проведення інспекційного відвідування співпав із виконанням ним прийнятих на себе договірних зобов'язань, виконання яких здійснювалось в іншому місці, ніж місце його реєстрації, з огляду на що він не міг надати витребувані відповідачем документи для проведення інспектування. Згідно викладеного в позові, вимога про надання документів була направлена відповідачем без замовлення послуги особисто в руки, через що отримана дружиною позивача, безпосередньо позивач поставив свій підпис на дублікаті повідомлення про вручення поштового відправлення із вимогою лише 08.12.2018 після спливу встановленого у вимозі терміну для надання документів. Окрім цього, позивач вважає що постанову прийнято передчасно, оскільки відповідь на його зауваження датована днем призначення до розгляду питання про притягнення його до відповідальності.

За змістом позову, створення суб'єктом господарювання перешкод посадовим особам Держпраці в проведенні інспекційного відвідування може виражатися у вчиненні таким суб'єктом активних дій, спрямованих не недопущення посадових осіб Держпраці до інспекційного відвідування, оскільки жодних активних дій, спрямованих на створення перешкод для проведення інспекційного відвідування позивачем не вчинювалося штрафні санкції застосовані до нього безпідставно.

У судовому засідання представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив суд задовольнити вимоги

Відповідач в судовому засідання проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечувала, зазначила, що оскаржувана позивачем постанова про накладення штрафу прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні. Письмового відзиву відповідач не надав.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 16.01.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 30.01.2019. Ухвалою від 30.01.2019, яку внесено до протоколу судового засідання, відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміни відритого судового засідання підготовчим.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач - ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 є фізичною особою підприємцем, зареєстрований та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань як суб'єкт господарювання з 2002 року. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру місцезнаходженням позивача є АДРЕСА_1

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, наказом Головного управління Держпраці в Донецькій області від 29.11.2018 № 1545 призначено проведення інспекційного відвідування позивача з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, нарахування та оплати праці з 30.11.2018.

Згідно направлення від 29.11.2018 № 999/04.3/15-14-12 на проведення інспекційного відвідування з питань дотримання законодавства про працю України в частині виявлення неоформлених трудових відносин відряджені посадові особи Головного управління Держпраці у Донецькій області.

30.11.2018 фахівцями відповідача здійснено вихід за адресою позивача - АДРЕСА_1 з метою проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування, проте не встановлено за місцезнаходженням об'єкту відвідування або уповноважених ним осіб та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю. У зв'язку із наведеним інспекторами праці відповідача складені акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДЦ 2080/560/НД/АВ (арк. справи 17-18) та вимогу про надання документів для проведення інспекційного відвідування № ДЦ 2080/560/ПД, копії яких були надіслані об'єкту відвідування, строк проведення інспекційного відвідування зупинено на 4 дні до 05.12.018.

Вимогою від 30.11.2018 від позивача витребовувалися наступні документи: свідоцтво про реєстрацію; копії трудових договорів, укладених із працівниками; повідомлення ДФС про прийняття на роботу; накази про прийняття на роботу; заяви працівників про прийняття на роботу; табелі обліку робочого часу за 2018 рік; відомості про нарахування заробітної плати за 2018 рік; відомості на виплату заробітної плати за 2018 рік; копії трудових книжок працівників; журнал реєстрації наказів.

Вимогу разом із актом про неможливість проведення інспекційного відвідування, направленням на проведення перевірки доставлено за адресою реєстрації позивача 03.12.2018. Як вбачається з матеріалів справи, пакет документів від відповідача отримано дружиною позивача - ОСОБА_5, що зареєстрована за адресою реєстрації здійснення позивачем господарської діяльності. Згідно листа ТОВ «НОВА ПОШТА», м. Добропілля безпосередньо позивачем підпис на дублікаті експрес накладної ЕН 0277 поставлений 08.12.2018 (арк. справи 14).

У строк, встановлений у вимозі, позивач документи не надав, внаслідок чого інспектором 05.12.2018 року здійснено повторний вихід за юридичною адресою об'єкта відвідування. Під час повторного виходу 05.12.2018 через відсутність документів з питань, які є предметом інспекційного відвідування та відсутністю об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням працівниками відповідача складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № ДЦ 2080/560/2НД/АВ.

11.12.2018 позивачем направлені на адресу відповідача зауваження на акти № ДЦ 2080/560/НД/АВ від 30.11.2018 та акт № ДЦ 2080/560/2НД/АВ від 05.12.2018, де зазначено про його відсутність під час спроб посадових осіб відповідача провести інспекційне відвідування через виконання будівельних робіт за умовами укладеного договору у м. Слов'янську та зазначив про невчинення ним будь-яких дій, що створюють перешкоди діяльності інспекторам праці. Наведені зауваження на акт перевірки відповідач отримав 13.12.2018 (арк. справи 26).

14.12.2018 відповідач направив позивачу повідомлення про призначення дати розгляду справи про накладення штрафу.

У відповіді на зауваження на акти перевірки від 17.14.2018 відповідач повідомив позивача про призначення до розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 на 27.12.2018.

27.12.2018 за наслідком розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 прийнято постанову ДЦ 2080/560/2НД/АВ/СПТД-ФС, якою до позивача застосований штраф в сумі 372 300,00 грн. Згідно постанови підставою накладення штрафу є порушення абз. 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та створення перешкод у діяльності інспекторів праці, а саме, не надано для ознайомлення витребуваних вимогою № ДЦ 2080/560/ПД від 30.11.2018 року документи, чим створено перешкоду у проведенні інспекційного відвідування.

Правомірність прийнятої постанови є предметом розгляду цієї справи.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацами 2, 6, 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (надалі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який, серед іншого, реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 7 Положення № 96 Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до підпункту 6 пункту 4 Положення № 96, відповідач здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом Держпраці, яке утворене постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Частиною 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Частина 5 статті 2 цього закону передбачає, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається відповідним порядком, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 26 квітня 2017 року № 295 (надалі - Порядок № 295).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п.п. 2 п. 11 Порядку № 295, інспектор праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування підприємства їх копії або витяги.

Статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», що ратифікована Законом України № 1985-ІV від 08 вересня 2004 року (далі - Конвенція), передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та с) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: і) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; іі) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; ііі) зобов'язувати вивішувати об'яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; іv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Як передбачено положеннями пункту 12 Порядку № 295, вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

Пунктом 16 Порядку № 295 передбачено, що у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Пунктом 18 Порядку № 295 визначено, що у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об'єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. N 509 (далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Згідно пункту 6 Порядку № 509 визначено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон про реєстрацію).

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою - підприємцем) фізичної особи - підприємця.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

При вирішенні спору суд виходить із визначених позивачем в наданому позові порушень, допущення яких на думку позивача свідчить про протиправність прийнятої відповідачем постанови про накладення позивачем штрафу.

Статтею 265 Кодексу законів про працю передбачено застосування жо суб'єкта господарювання штрафу у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення у разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

30.11.2018 інспекторами праці здійснено спробу провести інспекційне відвідування позивача, в ході якої, того ж дня, складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування через відсутність посадових осіб суб'єкта господарювання та вимогу про надання документів від 30.11.2018. Як встановлено в ході судового розгляду витребувані вимогою документи не надавалися, що стало підставою для складення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування 05.12.2018 та в подальшому застосування до позивача фінансових санкцій у зв'язку із створенням останнім перешкод в проведенні інспекційного відвідування.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що створенням перешкод для проведення перевірки може бути лише вчинення активних дій об'єктом контролю як необґрунтовані та зазначає, що створенням перешкодами у проведенні перевірки може бути як вчинення активних дій, так і допущення бездіяльності, які за своєю суттю заважають проведенню органом контролю контрольного заходу. Оскільки позивачем не було здійснено жодних дій, спрямованих на виконання вимоги відповідача про надання документів, повідомлення відповідача про неможливість надати витребувані документи з поважних причин суд вважає, що така бездіяльність позивача, враховуючи подальше складання відповідачем акту від 05.12.2018 про неможливість проведення інспекційного цілком обґрунтовано була розцінена відповідачем як створення перешкод у проведенні перевірки.

Під час оцінки доводів позивача про відсутність в нього можливості надати витребувані вимогою від 30.11.2018 документів через не замовлення відповідачем під час направлення цих документів засобами поштового зв'язку послуги «отримання особисто в руки» та його відсутність за адресою реєстрації місця здійснення діяльності через виконання зобов'язань за договором в іншому місті суд виходить із наступного.

Відомості щодо місцезнаходження (адреси, за якою здійснюється зв'язок із такою особою) фізичної особи-підприємця наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За даними цього реєстру місцезнаходженням ФОП ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 За цією адресою поштове відправлення із вимогою про витребування документів отримано 03.12.2018. Суд не вбачає допущення відповідачем будь-якого порушення вимог чинного законодавства під час направлення позивачу вимоги про надання документів з адресою реєстрації місцезнаходження, визначеній в Єдиному держаному реєстрі. Як зазначено позивачем в наданому позові на дублікаті повідомлення про вручення поштового відправлення він поставив свій підпис 08.12.2018, тобто в будь-якому разі про направлення вимоги про витребування документів для проведення інспекційного відвідування позивач дізнався не пізніше 08.12.2018. Проте, після отримання вимоги, позивач не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання цієї вимоги, відповідні документи не були надані навіть до часу розгляду справи про накладення штрафу - 27.12.2018.

Отже, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких документів, які б підтверджували наявність в позивача наміру вчинити дії спрямовані на надання витребуваних у вимозі від 30.11.2018 документів для проведення інспекційного відвідування, доводи позивача про неможливість надати витребувані документи у встановлений строк для надання витребуваних відповідачем документів судом не приймаються.

Також суд вважає необґрунтованими доводи щодо порушення відповідачем порядку розгляду справи про застосування штрафу, оскільки на час розгляду зауважень позивача на акт перевірки питання про накладення штрафу було призначено до розгляду. Наведені доводи є необґрунтованими, оскільки призначення до розгляду питання щодо накладення штрафу жодним чином не впливає на можливість реалізації суб'єктом господарювання наявних в нього прав, пов'язаних із викладенням своїх доводів та зауважень щодо наявності обставин для притягнення його до відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході розгляду справи підтверджено вчинення позивачем перешкод при здійсненні уповноваженими особами відповідача інспекційного відвідування, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 265 Кодексу законів про працю України, з огляду на що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на викладене вище, на підставі положень статті 259 Кодексу законів про працю України, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Держпраці у Донецькій області (адреса: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф'єва, 82, ) про визнання протиправною та скасування постанови № ДЦ 2080/560/2НД/АВ/СПТГ-ФС від 27 грудня 2018 року про накладення штрафу у сумі 372 300,00 грн., - відмовити повністю.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 4 лютого 2019 року.

Суддя Михайлик А.С.