Справа № 520/9853/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

23 січня 2019 р. справа №520/9853/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Лук`янцева С.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області , в якому просив суд:

- визнати незаконною та скасувати у повному обсязі вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0 від 13 вересня 2018 року в сумі 29938,36 грн, яка складена на підставі акту перевірки №3670/20-40-13-15-07/НОМЕР_1 від 31.08.2018;

- визнати незаконним та скасувати у повному обсязі рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13 вересня 2018 року у сумі 8716,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки), а також оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки податковий орган пов'язує порушення позивачем положень податкового законодавства, з не нарахуванням в належному розмірі єдиного внеску від здійснення незалежної професійної діяльності за 2015 рік та за 2016 рік. Проте, виходячи з положень Закону України "Про нотаріат" позивач зобов'язаний вести облік доходів за рік, а не за місяць, через що позивач поділила сплату ЄСВ на певні суми, при цьому сплативши належну суму за рік. Водночас, позивач зазначила, що на її думку при перевірці відповідачем порушено положення ст. 78 ПК України.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Саєнко Л.І. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначив, що до перевірки позивачем не надано документів, які б підтверджували отримання доходу протягом перевіряємого періоду у розмірі, що відповідає даним, зазначеним у звітності.

Позивач - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Лук`янцев С.О. у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 здійснює незалежну професійну діяльність, як самозайнята особа в якості приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 04.01.1998 НОМЕР_2 та реєстраційного посвідчення, виданого Управлінням юстиції у Харківській області 01.08.2001 №199.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Харківській області направлено на адресу позивача запит про надання інформації та документального підтвердження від 16.01.2018 №732/ФОП/20-40-13-15-14 (а.с.28-29), а саме відповідач просив надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) щодо отриманих доходів, понесених витрат, пов'язаних з обчисленням та сплатою податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

На вказаний запит позивачем надана відповідь від 22.01.2018 №28, яку подано до відповідача 30.01.2018, що підтверджується відповідним штампом канцелярії податкового органу про прийняття. Згідно вказаної відповіді, позивач зазначила, що жодних розбіжностей між податковими деклараціями про майновий стан та доходи та даними, зазначеними в додатках 5, немає.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка самозайнятої особи ОСОБА_2 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно, за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складений акт від 31.08.2018 №3670/20-40-13-15-07/НОМЕР_1 (а.с.12-18), у висновках якого визначено порушення абзацу 1 пункту 2 частини першої статті 7, та пункту 2 статті 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-ІУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у результаті чого визначено, що занижена сума єдиного соціального внеску від здійснення незалежної професійної діяльності за 2015 рік у розмірі 27 291,52 грн та за 2016 рік у сумі 2 646,84 грн.

На вказаний акт перевірки позивачем до ГУ ДФС у Харківській області подано заперечення (а.с.19-23).

У відповідь на вказане заперечення ГУ ДФС у Харківській області листом від 13.09.2018 №9258/ФОП/20-40-13-06-14 (а.с. 2429) зазначило, що за результатами розгляду заперечень висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки залишено без змін.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесено рішення від 13 вересня 2018 року №6, яким застосовано штрафні санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 8716,90 грн ( а. с.11), а також оформлена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.09.2018 №Ф-0 в розмірі 29938,36 грн (а.с.10).

Зазначене рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вказана вимога про сплату боргу (недоїмки) були оскаржено позивачем до ДФС України (а.с.33-35). Зазначену скаргу ДФС України отримано 24.09.2018 (а.с.36).

Рішенням ДФС України від 22.10.2018 №16348/Т/99-99-11-02-02-25 залишені без змін рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимога про сплату боргу (недоїмки), а скаргу фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю, залишено без задоволення (а.с.37-39).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 31.08.2018 №3670/20-40-13-15-07/НОМЕР_1, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Положеннями ст. 32 Закону України «Про нотаріат» визначено, що приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.

Порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску визначається Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Зазначеними положеннями встановлюються і особливості сплати єдиного внеску для різних платників, перелік яких визначений у статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Так, відповідно до пункту 5 частини першої зазначеної статті платниками єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме: нотаріальною діяльністю, та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Згідно ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. Отже, приватні нотаріуси сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Звітним періодом для приватних нотаріусів визначено календарний рік.

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №454, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.09.2013 №1628/24160.

Пунктом 3.4 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачено, що фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 01 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Судом встановлено, що звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік, а саме: таблиця 3 Додатку №5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, приватним нотаріусом ОСОБА_2 до контролюючого органу подано 31.03.2016, тобто у строки, передбачені законодавством України.

Також судом встановлено, що звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік, а саме: таблиця 3 Додатку №5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, приватним нотаріусом ОСОБА_2 до контролюючого органу подано 08.02.2017, тобто у строки, передбачені законодавством України.

Суд зазначає, що податковим органом при проведенні перевірки вказаної звітності жодних зауважень щодо своєчасності та форми подання звітів не визначено.

Так, у висновках акту перевірки контролюючим органом вказано, що позивачем не сплачено суму єдиного внеску за 2015 рік в розмірі 27291,52 грн, за 2016 рік в розмірі 2646,84 грн.

Водночас, суд зауважує, що в ході проведення перевірки податковим органом не взято до уваги механізм формування приватними нотаріусами звітності з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Суд зазначає, що на підставі ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було прийнято наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 №454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 20.09.2013 №1628/24160.

Положеннями пунктів 3, 4 розділу III вказаного Порядку визначено, що звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою, згідно з таблицею 3 Додатка №5 до Порядку. В таблиці 3 в другій графі зазначається сума доходу, заявлена в податковій декларації.

Отже, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі «усього» таблиці 3 Додатка №5 названого Порядку має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

Як вбачається з копій податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік та 2016 рік, поданих позивачем до податкового органу, сума задекларованого чистого оподатковуваного доходу, який є базою для нарахування єдиного внеску (пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»), становить 118575,96 грн та 144372,10 грн, відповідно. Водночас, суд зауважує, що виходячи зі змісту акту перевірки, правильність визначення позивачем доходу, отриманого позивачем, як фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність, не заперечувалася відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що приватним нотаріусом ОСОБА_2 вимоги п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та пунктів 3, 4 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування №454, згідно яких у графі 3 таблиці 3 Додатку №5 вказано як база для нарахування єдиного внеску суму чистого оподатковуваного доходу відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та за 2016 рік, виконано.

Визнаючи правомірність нарахування та сплати єдиного внеску позивачем, суд вказує, що Законом України від 04.07.2013 №406-VІІ було внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до яких центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надає роз'яснення з питань застосування законодавства, про збір та ведення обліку єдиного внеску, а Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади.

На виконання вказаної норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» видано спільний лист Міністерства доходів та зборів України та Пенсійного фонду України від 27.12.2013 №21052/5/99-99-17-03-01-16, №36398/05.10, згідно з яким Міністерство доходів і зборів України та Пенсійний фонд України повідомляє, що консультації з питань ведення Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, включаючи питання заповнення таблиць 5-9 Додатка 4, всіх таблиць Додатка 5, Додатка 6 та Додатка 7 звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкові державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальникам звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за №1628/2416, надають органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до роз'яснення Пенсійного фонду України «Опис формату звіту щодо суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», органами Пенсійного фонду України відповідно до Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 №22-2, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, тобто займаються незалежною професійною діяльністю, формують та подають звіт згідно з таблицею 3 додатка №5 до Порядку. У графі 2 таблиці 3 Додатка №5 «Сума доходу, заявлена в податковій декларації» відображаються в розрізі місяців суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності та задекларованого до органу податкової служби за результатами звітного року. При цьому слід зазначити, що у графі 3 таблиці 3 додатка №5 зазначені особи самостійно визначають суму доходу у розрізі кожного місяця відповідного звітного року».

Поданий приватним нотаріусом ОСОБА_2 звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік та за 2016 заповнені з урахуванням вказаних вимог та відповідають приписам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

З огляду на викладене, суд зауважує, що встановлений механізм визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок передбачає, що приватний нотаріус самостійно визначає таку суму доходу кожного місяця. При цьому, загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності повинна співпадати із загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат, що спростовує доводи відповідача щодо правомірності дій податкового органу стосовно застосування для розрахунку недоїмки ч. 2 та ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Зі змісту податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік та за 2016 рік загальна сума річного доходу, за здійснення позивачем незалежної професійної діяльності є тотожною з загальними річними показниками, а контролюючим органом жодних зауважень щодо встановленої обставини не висловлено. Водночас, суд зазначає, що висновок податкового органу про нарахування єдиного внеску на суму, що визначається шляхом ділення річного чистого доходу на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий, жодним нормативним актом не підтверджується.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що наявні правові підстави вважати, що позивачем дотримано вимоги чинного законодавства, правомірно сформовано зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 21.08.2018 по справі №826/5999/16.

Відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13 вересня 2018 року №Ф-, є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

При цьому, судом взято до уваги і той факт, що процедура нарахування і сплати фінансових санкцій з єдиного внеску регламентована положеннями статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», згідно з пунктом 3 частини 11 якої передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема, за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Оскільки у даному випадку встановлено відсутність порушення позивачем норм законодавства в частині нарахування єдиного внеску, то відповідно відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій.

Таким чином, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13 вересня 2018 року №6, є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, відповідно до положень ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно задоволеним позовним вимогам витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією від 05.11.2018 №0.0..1 (а.с.4).

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 13 вересня 2018 року № Ф-6.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13 вересня 2018 року №6.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2019 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.