Справа № 0340/1530/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3963/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Фермерського господарства "Перлина Турії" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 0340/1530/18 за адміністративним позовом Фермерського господарства "Перлина Турії" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування розрахунків,-

суддя в 1-й інстанції - Андрусенко О.О.,

час ухвалення рішення - 11.10.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 11.10.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство «Перлина Турії» звернулося з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування розрахунків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.07.2018 року належні позивачу транспортні засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 виконували перевезення щебеню за маршрутом с. Полиці (Рівненська обл.) - с. Селець (Волинська обл.). Цього ж дня на 382 км. а/д М07 «Київ-Ковель-Ягодин» посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області здійснено габаритно-ваговий контроль зазначених транспортних засобів. За результатами проведеного контролю транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, складено 02.07.2018 року довідку № 0003930, з якої вбачається, що навантаження на осі автомобіля становить: на І вісь - 9150 кг; на ІІ вісь - 8800 кг; на ІІІ вісь - 10650 кг; на ІV- 10100 кг; повна маса транспортного засобу - 38700 кг, та складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0010859, а також розрахунок № 1/71, відповідно до якого позивачу нараховано плату за пройдену відстань у 162 км у розмірі 816,48 євро. За результатами проведеного контролю транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, складено 02.07.2018 року довідку № 0003931, з якої вбачається, що навантаження на осі автомобіля становить: на І вісь - 8250 кг; на ІІ вісь - 9950 кг; на ІІІ вісь - 11600 кг; на ІV- 11400 кг; повна маса транспортного засобу - 41200 кг, та складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0010860, а також розрахунок № 2/71, відповідно до якого позивачу нараховано плату за пройдену відстань у 162 км у розмірі 2251,8 євро. За результатами проведеного контролю транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_3, складено 02.07.2018 року довідку № 0003932, з якої вбачається, що навантаження на осі автомобіля становить: на І вісь - 7700 кг; на ІІ вісь - 9500 кг; на ІІІ вісь - 12300 кг; на ІV- 11750 кг; повна маса транспортного засобу - 41250 кг, та складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0010861, а також розрахунок № 3/71, відповідно до якого позивачу нараховано плату за пройдену відстань у 162 км у розмірі 2462,4 євро. Після проведеного вагового контролю транспортні засоби продовжили рух за маршрутом, прибувши в пункт призначення - с. Сільце пройшли ваговий контроль на ваговому пункті позивача, в процесі якого встановлено, що транспортний засіб марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1: вага брутто 36140 кг, вага нетто - 13840 кг; транспортний засіб марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_3: вага брутто 37990 кг, вага нетто - 15790 кг; транспортний засіб марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_2: вага брутто 38080 кг, вага нетто - 15680. Вказує на те, що під час проведення вагового контролю водіям зазначених транспортних засобів було відмовлено у наданні для огляду свідоцтва повірки ваг, що свідчить про невідповідність технічного оснащення вказаного пункту габаритно-вагового контролю нормативним вимогам. Крім того, зазначив, що відстань, пройдена транспортними засобами позивача від місця завантаження вантажу (с. Полиці Рівненської області) до місця здійснення габаритно-вагового контролю (382 км. а/д М07 «Київ-Ковель-Ягодин» в районі с. Оконськ Волинської області), становить 38 км, хоча оскаржувані розрахунки виконані посадовими особами відповідача виходячи з пройденої відстані у 162 км.

З урахуванням вказаних обставин просив визнати протиправними та скасувати розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 02.07.2018 року №1/71 згідно акту від 02.07.2018 року № 0010859, від 02.07.2018 року № 2/71 згідно акту від 02.07.2018 року № 0010860, від 02.07.2018 року № 3/71 згідно акту від 02.07.2018 року № 0010861.

Ухвалою суду від 14.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Крім того апелянт вказує, що плату за проїзд розраховано за всю відстань маршруту, однак доказів того, що позивач не здійснював подальший рух, перевантажував транспортний засіб тощо суду не надано. Суд першої інстанції, на думку апелянта, не вірно тлумачить ст. 21,30-31-1 Порядку №879. Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки транспортні засоби на повторний габаритний-ваговий контроль не спрямовувалися та суду не надано докази приведення у відповідність вагових параметрів, то суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно було визначено відстань маршруту руху транспортних засобів з пункту завантаження до пункту розвантаження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 02.07.2018 року на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області у період з 02.07.2018 року по 08.07.2018 року, направлення від 27.06.2018 року № 011608, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проводилась рейдова перевірка транспортних засобів, перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів на 382 км автодороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин» (стаціонарний пост поліції).

Під час проведення такої рейдової перевірки 02.07.2018 року посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Волинській області зупинили такі транспортні засоби:

- марки SCANIA, модель 114/340 (тип - вантажний самоскид), реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1;

- марки SCANIA, модель Р410 (тип - спеціалізований вантажний самоскид), реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2;

- марки SCANIA, модель Р410 (тип - спеціалізований вантажний самоскид), реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 та провели габаритно-ваговий контроль вказаних транспортних засобів.

Вказані транспортні засоби належать на праві власності ФГ «Перлина Турії», про що свідчать свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів. Як вбачається з товарно-транспортних накладних (їх дата та номер не вказані), перевізником ФГ «Перлина Турії» на транспортному засобі марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснювалось перевезення вантажу - щебінь (22.300 т), пункт навантаження - ПрАТ «Рафалівський кар'єр» с. Іванчі Рівненська область, пункт розвантаження - с. Селець Турійський р-н Волинська область; на транспортному засобі марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, .здійснювалось перевезення вантажу - щебінь (22.400 т), пункт навантаження - ПрАТ «Рафалівський кар'єр» с. Іванчі Рівненська область, пункт розвантаження - с. Селець Турійський р-н Волинська область; на транспортному засобі марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_3, здійснювалось перевезення вантажу - щебінь (22.200 т), пункт навантаження - ПрАТ «Рафалівський кар'єр» с. Іванчі Рівненська область, пункт розвантаження - с. Селець Турійський р-н Волинська область.

Результати габаритно-вагового контролю вказаних транспортних засобів відображені у талонах про зважування № 554, № 556, № 557 від 02.07.2018 року та у довідках про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0003930, № 0003931, № 0003932 від 02.07.2018 року, з яких вбачається:

- повна маса транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 38,7 т, навантаження на передню здвоєну вісь - 9.15 т та 8.8 т (17.95 т), навантаження на задню здвоєну вісь - 10.65 т та 10.1 т (20.75 т);

- повна маса транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 41.2 т, навантаження на передню здвоєну вісь - 8.25 т та 9.95 т (18.2 т), навантаження на задню здвоєну вісь - 11.6 т та 11.4 т (23 т);

- повна маса транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_3, становить 41.25 т, навантаження на передню здвоєну вісь - 7.7 т. та 9.5 т (17.2 т), навантаження на задню здвоєну вісь - 12.3 т та 11.75 т (24.05 т).

За результатами габаритно-вагового контролю вказаних транспортних засобів були складені такі акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів:

- від 02.07.2018 року № 0010859, в якому зафіксовано, що навантаження на передню здвоєну вісь транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить - 17.95 т (9.15+8.8) при нормативно допустимому 16 т, навантаження на задню здвоєну вісь - 20.75 т (10.65+10.1) при нормативно допустимому 16 т;

- від 02.07.2018 року № 0010860, в якому зафіксовано, що повна маса транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 41.2 т при нормативно допустимому 40 т, навантаження на передню здвоєну вісь - 18.2 т (8.25+9.95) при нормативно допустимому 16 т, навантаження на задню здвоєну вісь - 23 т (11.6+11.4) при нормативно допустимому 16 т;

- від 02.07.2018 року № 0010861, в якому зафіксовано, що повна маса транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_3, становить 41.25 т при нормативно допустимому 40 т, навантаження на передню здвоєну вісь - 17.2 т (7.7+9.5) при нормативно допустимому 16 т, навантаження на задню здвоєну вісь - 24.05 т (12.3+11.75) при нормативно допустимому 16 т.

На підставі вказаних актів проведено такі спірні розрахунки:

- розрахунок від 02.07.2018 року №1/71 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 02.07.2018 року № 0010859, відповідно до якого позивачу за пройдену відстань 162 км (Рівненська обл. с Полиці - Волинська обл., с. Селець) нараховано до сплати 816,48 євро;

- розрахунок від 02.07.2018 року №2/71 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 02.07.2018 року № 0010860, відповідно до якого позивачу за пройдену відстань 162 км (Рівненська обл. с Полиці - Волинська обл., с. Селець) нараховано до сплати 2251,80 євро;

- розрахунок від 02.07.2018 року № 3/71 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 02.07.2018 року № 0010861, відповідно до якого позивачу за пройдену відстань 162 км (Рівненська обл. с Полиці - Волинська обл., с. Селець) нараховано до сплати 2462,40 євро.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України від 05 квітня 2001 року №2344-III «Про автомобільний транспорт»: рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Частини 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Частина 2 статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух»: з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР): за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, встановлено, що навантаження на передню здвоєну вісь транспортного засобу становить - 17.95 т (при нормативно допустимому 16 т), навантаження на задню здвоєну вісь - 20.75 т (при нормативно допустимому 16 т). Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування від 02.07.2018 року № 554.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 41.2 т (при нормативно допустимому 40 т), навантаження на передню здвоєну вісь - 18.2 т (при нормативно допустимому 16 т), навантаження на задню здвоєну вісь - 23 т (при нормативно допустимому 16 т). Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування від 02.07.2018 року № 556.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_3, встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 41.25 т (при нормативно допустимому 40 т), навантаження на передню здвоєну вісь - 17.2 т (при нормативно допустимому 16 т), навантаження на задню здвоєну вісь - 24.05 т (при нормативно допустимому 16 т). Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування від 02.07.2018 року № 557.

Підпункт 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879): вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпункт 4 пункту 2 Порядку №879: габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пункт 17 Порядку №879: у разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

Пункт 18 Порядку №879: за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Пункт 19 Порядку №879: під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Пункт 30 Порядку №879: плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пункт 31-1 Порядку №879: якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Пункти 5, 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422 (далі - Порядок №422): у разі коли під час проведення перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, складається акт та/або протокол про адміністративне правопорушення.

У разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями тимчасово затримувати транспортний засіб, такі повноваження згідно зі статтею 265-2 КУпАП мають працівники уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Згідно пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Відповідно до пункту 21 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

За змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно складено спірний розрахунок плати за проїзд.

За приписами частини третьої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з вимогами пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Отже, наведеними нормами встановлено обов'язок перевізника отримати дозвіл при перевезенні вантажу з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач звертався до уповноважених органів з метою отримання дозволу на здійснення перевезення вантажу.

Зі змісту пунктів 28, 30, 31-1 Порядку №879 випливає, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування залежить від протяжності маршруту. При цьому, пункт 31-1 Порядку №879 лише уточнює, що, за відсутності дозволу на проїзд, плата за проїзд має бути визначена незалежно від того виконав транспортний засіб маршрут чи тільки має намір його виконати.

Враховуючи те, що скаржник взагалі не мав дозволу на рух великовагового транспортного засобу на зазначеному маршруті, відповідачем правомірно розраховано плату за проїзд за всю відстань маршруту, а не за її частину.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідачем вірно складені розрахунки №1/71, №2/71, №3/71 від 02.07.2018 року та визначено розмір плати за проїзд, виходячи з формули та приписів, встановлених п.30,30-1 Порядку №879, а тому є вірними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання дій відповідача неправомірними, визнання протиправним та скасування зазначених розрахунків плати за проїзд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Перлина Турії" - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 0340/1530/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 06.02.2019 року