Справа № 674/1259/18
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/1259/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шклярук В.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

05 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача: Ліщишина О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2018 року (ухвалене 07 грудня 2018 року, повний текст рішення складено 10 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора СРПП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Капітанчука Олега Володимировича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора СРПП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Капітанчука Олега Володимировича про скасування постанови поліцейського СРПП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Капітанчука Олега Володимировича серії НК №215449 від 27 липня 2018 року.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та другий відповідач повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №215449 від 17.07.2018 року, ОСОБА_3 27 липня 2018 року о 09.50 год., рухаючись транспортним засобом "Ford Focus", д.н.з. НОМЕР_1, в м.Дунаївці по вул.Шевченка не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено", чим порушив п.8.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів обставини, які свідчать про наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" належить до заборонних знаків.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-санітарною експертною комісією серії НОМЕР_2 , виданої 21.06.2018 року, ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи довічно (а.с.5).

Відповідно до п.2.8 ПДР водій з інвалідністю, що керує мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю", або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю, може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 і 3.35 - 3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18.

Згідно з пп. "ґ" п.30.3 ПДР на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки: "Водій з інвалідністю" - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що на момент зупинки автомобіля позивача та винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог ПДР знак "водій з інвалідністю" був лише один та розміщувався на передній панелі салону автомобіля, тому позивач не мав права відступати від вимог дорожнього знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено".

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що пояснення ОСОБА_3, надані ним в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції, підтверджують порушення позивачем вимог знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" є необґрунтованими.

З матеріалів справи судом встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_3 надав письмові пояснення від 27.07.2018 (а.с.15), згідно з якими позивач не погодився з висновками оскаржуваної постанови та зазначив про те, що він не порушував ПДР. Крім того позивач стверджує, що при винесенні постанови Капітанчук О.В. не надав йому можливості скористатися послугами адвоката.

При цьому доводами апеляційної скарги не спростовується незгода позивача з рішенням суб'єкта владних повноважень та не доводиться правомірність дій Капітанчука О.В. при винесенні оскаржуваної постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, окрім оскаржуваної постанови, відповідач не надав суду доказів, що підтверджують вчинення позивачем порушення ПДР, зокрема, не надав відеозапису або фотофіксації вчинення позивачем порушення ПДР та не спростував тверджень позивача наведених в позовній заяві і доданих до неї матеріалах.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 05 лютого 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.