Справа № 215/5426/18 (2-а/215/222/18)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 215/5426/18 (2-а/215/222/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2018 року (суддя Демиденко Ю.Ю.) в адміністративній справі № 215/5426/18 (провадження № 2-а/215/222/18) за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2, про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 26 листопада 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив притягнути до адміністративної відповідальності Державу України в особі підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2 згідно п.1 ч.1 ст.20 КАС України за протиправну бездіяльність, не забезпечення охорони прав та законних інтересів, за не застосовану належну правову процедуру відповідно до заяви від 29.10.2018 року та зобов'язання вжити заходи до усунення причин подання цієї заяви.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2018 року у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено у зв'язку з тим, що даний спір не є публічно-правовим та не підлягає розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та направити справу до належного суду для розгляду. Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції позбавив його права на розгляд справи в адміністративному суді, не встановив правовий статус суб'єктів спірних правовідносин та не взяв до уваги те, що відповідач у справі не є органом досудового розслідування, а є конкретною установою Держави України, однією із функцій якої є контроль ведення справ кримінального провадження.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2 до суду апеляційної інстанції не надходило.

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Представник відповідача просив залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обгрунтовану.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався приписами пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. На виконання вимог частини шостої зазначеної статті суд роз'яснив ОСОБА_1, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора та на справи про накладення адміністративних стягнень. Порядок і підстави оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора врегульовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу, а порядок і підстави притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративних стягнень врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення. Розділом ІІІ цього Кодексу визначено перелік органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справу про адміністративне правопорушення, та розмежовано їх компетенцію.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін "суб'єкт владних повноважень" означає: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з частин 1, 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

До юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами до Держави України в особі підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2, оскарживши відмову про надання нормативно правових актів на виконання заяви від 29.10.2018 року №59/1-220-18 про вжиття заходів спрямованих на усунення причин подання заяви та виконати певні дії для забезпечення права щодо належного забезпечення захисту від кримінальних правопорушень.

Доводи апелянта про те, що повноваження відповідача закріплені саме в Конституції України та статуті закладу, який розташований на відомственній території Тернівського райсуду, колегії суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги з наступних підстав.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 92 Конституції України, судоустрій, судочинство, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства визначаються виключно законами. Правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, наведено в частині 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України. Це, зокрема, справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що спір, який виник між сторонами у справі, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Порядок і підстави оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора врегульовано Кримінальним процесуальним кодексом України. Порядок притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі грунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права .

Відповідно до частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2018 року в адміністративній справі № 215/5426/18 (провадження № 2-а/215/222/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 31 січня 2019 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук