Справа № 520/11575/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

05.02.2019 р. справа №520/11575/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденко А.В.,

за участі:

секретаря - Стрєлка О.В.,

представника позивача - Чеснюка С.А.,

представника відповідача - Пальчонкова Д.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ТОВ "Дані-Теплоцентр"
до ДАБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України
провизнання незаконною та скасування постанови №57/1020-6969 від 30.11.2018 р., -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дані-Теплоцентр» (далі за текстом - ТОВ), у порядку адміністративного судочинства заявив до Департаменту ДАБІ у Харківській області вимогу про визнання незаконною та скасування постанови від 30.11.2018 р. №57/1020-6969.

Підставами позову є доводи про те, що оскаржене рішення винесено неповноважною особою, перевірка була проведена з порушенням процедури, ТОВ не відмовляло у проведенні перевірки.

Відповідач, Департамент ДАБІ у Харківській області (самостійно зазначений заявником у позові) заперечень проти позову не подав, уповноваженого представника для участі у розгляду справи не направив, позаяк є лише структурним підрозділом суб'єкта владних повноважень без правового статусу юридичної особи публічного права. Тому провадження відносно вказаного суб'єкта належить закрити.

Відповідач, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області (залучений до участі у справі за ініціативою суду), з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що за весь час перевірки ТОВ документів до перевірки не надало, уповноваженого представника для участі у перевірці не направило, а отже, вчинило не допуск до перевірки.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач є забудовником об'єкту за адресою: Харківська область, м. Балаклія, площа ім. В.Й. Казмірука, 11.

Згадана ж адреса одночасно є і місцезнаходженням позивача за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, у силу ст. 93 Цивільного кодексу України за згаданою адресою має постійно розміщуватись орган управління ТОВ.

31.11.2018 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області (далі за текстом - Департамент) було видано наказ від 152-П про призначення позапланової перевірки об'єкту будівництва ТОВ за адресою Харківська область, м. Балаклія, площа ім. В.Й. Казмірука, 11.

Строк проведення призначеної перевірки складав період часу 05.11.2018 р.-16.11.2018 р.

Названий наказ у судовому або адміністративному порядку позивачем не оскаржувався.

Листом від 30.10.2018 р. №1020-6439 Департамент повідомив ТОВ про проведення позапланової перевірки об'єкту за адресою: Харківська область, м. Балаклія, площа ім. В.Й. Казмірука, 11 у період часу з 05.11.2018 р. до 16.11.2018 р.

Даний лист було одержано ТОВ 02.11.2018р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 85).

Окрім того, листом від 09.11.2018 р. №1020-6599 Департамент повторно сповістив ТОВ про необхідність подати документи до перевірки та забезпечити участь у перевірці уповноважених представників забудовника 14.11.2018 р.

У судовому засіданні представник позивача Чеснюк С.А. як керівник ТОВ визнав обставини одержання названого листа ще 13.11.2018 року, але пояснив, що 14.11.2018 р. знаходився у відрядженні. Про цей факт позивач Департамент не повідомляв.

В останній день перевірки, 16.11.2018 р. працівниками Департаменту разом із працівником Балаклійської районної державної адміністрації у Харківській області, працівником виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області та представником громадськості - ОСОБА_1 було складено акт №648-А про не допуск до перевірки.

Дії з приводу складання цього акту про не допуск у судовому або поза адміністративному порядку позивачем не оскаржувались.

Позивач не оскаржував і дій владного суб'єкта з приводу проведення перевірки.

16.11.2018 р. працівником Департаменту було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, де зазначено, що ТОВ вчинено не допуск посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, не подано документів до перевірки, не забезпечено участь у перевірці уповноваженої особи суб'єкта містобудування - забудовника.

Указане діяння ТОВ кваліфіковане владним суб'єктом як порушення п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Постановою від 30.11.2018 р. №57/1020-6969 Департамент наклав на ТОВ штраф у розмірі 55.230,00 грн.

Як з'ясовано судом, юридичною підставою для видання оскарженого рішення владний суб'єкт обрав положення п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудування», а фактичною підставою послугувало судження владного суб'єкта про вчинення ТОВ не допуску до перевірки.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого діяння владного суб'єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу здійснення контролю у сфері будівельної справи унормовані, насамперед, ст. 19 Конституції України, приписами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а також деталізовані приписами Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (затверджено постановою КМУ від 19.08.2015р. №698; далі за текстом - Порядок №698) та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (затверджено постановою КМУ від 23.05.2011р. №553; далі за текстом - Порядок №553).

Так, за визначенням ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Зі змісту наведеної норми закону чітко та однозначно слідує, що ставлення особи до власного діяння (тобто суб'єктивна сторона діяння) не є елементом складу правопорушення.

Тому довід позивача з даного приводу підлягає відхиленню.

Відхиленню підлягає і довід позивача про внесення недостовірних даних до акту не допуску до перевірки, складеного 16.11.2018 р. за №648-А, позаяк в матеріалах справи відсутні хоча б щонайменші об'єктивні дані, які б показували на те, що при складанні цього акту працівники владних суб'єктів діяли в особистих інтересах, переслідували інші цілі (окрім виконання завдань служби), мали намір на вчинення злочину або іншого протиправного діяння, намагались спотворити чи перекрутити обставини фактичної дійсності.

З пояснень представника позивача Чеснюка С.А. (який обіймає посаду керівника ТОВ) судом достеменно встановлено, що жодних долучених до справи письмових документів про повідомлення Департаменту про неможливість подання документів до перевірки, незрозумілість відносно обсягу та переліку таких документів, відсутність змоги перебувати на об'єкті будівництва у будь-який із днів перевірки (що припадали на 05.11.2018 р.-16.11.2018 р.) немає.

Довід представника позивача про особисте відвідування працівника департаменту, котрий проводив перевірку, не знайшло документального підтвердження у ході розгляду справи.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи спір, суд зважає, що норми чинного закону не містять визначення змісту діяння особи стосовно не допуску до перевірки чи відмови від проведення перевірки.

Проте, суд вважає, що дана обставина сама по собі не унеможливлює притягнення винної особи до запровадженої законом міри юридичної відповідальності, позаяк критеріями відповідності закону поведінки особи у суспільних відносинах є, зокрема, стан виконання цією особою своїх обов'язків.

У спірних правовідносинах позивач, ТОВ після події доведення до його відома факту призначення перевірки та строку перевірки (тобто у стані повної правової визначеності та обізнаності) у жоден із днів перевірки не забезпечив подання владному суб'єкту документів відносно об'єкту будівництва, уповноваженого представника для участі у перевірці не направляв, письмово Департамент про неможливість подання документів чи незрозумілість обсягу і переліку документів не сповіщав, до Департаменту з приводу конкретної календарної дати присутності працівника ТОВ на об'єкті будівництва не звертався.

Отже, у викладеному діянню ТОВ притаманні усі ознаки створення штучної перешкоди владному суб'єкту у виконанні вимог п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду.

Отже, оскаржене рішення видано повноваженою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, позаяк обставини події з'ясував з достатньою повнотою, скоєне діяння кваліфікував правильно, норму закону визначив належну, зміст цієї норми права витлумачив вірно, унаслідок чого міра застосованої юридичної відповідальності узгоджується з характером, змістом та наслідками вчиненого особою протиправного діяння.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі будівельної справи не знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для відмови у позові.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Закрити провадження у справі відносно вимог до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України 6 лютого 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.