Справа № 1340/4243/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4164/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Рибачука А.І.

за участі секретаря судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року з питань забезпечення позову (суддя - Гавдик З.В., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Львівської міської ради, про визнання протиправними і скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 18.09.2018 звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, Львівської міської, у якому просили: визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 23.03.2018 №310 «Про розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1»; визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.07.2018 №720 «Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1».

Одночасно з поданням позовної заяви, позивачі подали до суду клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії спірних рішень, а також заборони виконавчому комітету Львівської міської ради та Львівській міській раді приймати будь-які рішення щодо детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі №1340/4243/18 клопотання позивачів про забезпечення адміністративного позову задоволено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, виконавчий комітет Львівської міської ради оскаржив її в апеляційному порядку, покликаючись на те, що ні позивачем, ні судом першої інстанції в ухвалі про забезпечення позову не наведено очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушень прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду таким рішенням, дією або бездіяльністю. Також зазначає, що позивачем не зазначено про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав, свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Відтак, просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі №1340/4243/18 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Позивач - ОСОБА_6 у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою, прийнятою з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 23.03.2018 виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №310 «Про розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1»; 06.07.2018 виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №720 «Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1».

Задовольняючи заяву позивачів про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи принцип співмірності та співвідношення прав які просять захистити позивачі, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведених положень слідує, що заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання рішення адміністративного суду, тобто недопустимості завдання позивачеві непоправної шкоди, що може призвести до неможливості виконання рішення суду в майбутньому. При цьому, саме позивач повинен навести докази для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд, при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених статтею 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Колегія суддів звертає увагу на те, що інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проте, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову слід враховувати те, чи існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Щодо заяви позивачів про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 23.03.2018 №310 «Про розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1» та рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.07.2018 №720 «Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1», то судом апеляційної інстанції враховуються доводи позивачів з приводу того, що прийняття вказаного рішення має своїм юридичним наслідком можливість включення даного питання до порядку денного сесії Львівської міської ради та прийняття детального плану вказаних вище територій. У випадку прийняття сесією Львівської міської ради рішення «Про затвердження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1», який є предметом спору по даній справі та погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1, значення судового процесу щодо оскарження рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 06 липня 2018 року «Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1» буде знівельовано, позивачі будуть змушені повторно звертатися до суду із вимогою про скасування вказаного рішення сесії Львівської міської ради, що унеможливить ефективний правовий захист порушеного права, оскільки однією із ознак ефективного правового захисту є його своєчасність.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про наявність передумов для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 23.03.2018 №310 «Про розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1», рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.07.2018 №720 «Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1» та заборони виконавчому комітету Львівської міської ради та Львівській міській раді приймати будь-які рішення щодо детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1, оскільки аналіз обставин справи свідчить про фактичну наявність спору між учасниками процесу та реальність загрози заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також те, що для можливого відновлення прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень, останнім необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Апеляційний суд зазначає, що застосовані заходи забезпечення адміністративного позову відповідає предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Крім того, зупинення дії оскаржуваного рішення відповідача носить тимчасовий характер, не скасовує його, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення адміністративного позову та недопущення настання його негативних наслідків для позивачів, є співрозмірним заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаним з предметом спору, необхідним і достатнім для забезпечення виконання судового рішення.

Більше того, із доданих ОСОБА_6 до письмового відзиву на апеляційну скаргу документів видно, що всупереч дії ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року з питань забезпечення позову, якою заборонено виконавчому комітету Львівської міської ради та Львівській міській раді приймати будь-які рішення щодо детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1, оскарження якої не зупиняє її виконання у відповідності до частини восьмої статті 154 КАС України, посадовими особами львівської міської ради включено питання «Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1» до порядку денного депутатської колегії Львівської міської ради, що відбувалось 31.10.2018. Крім цього, як свідчать пропозиції щодо формування порядку денного пленарного засідання міської ради на 08.11.2018 до розділу І «Питання, перенесені з попереднього пленарного засідання» включено питання №5 « Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1». Вищевказані обставини підтверджуються обґрунтованість вжиття судом першої інстанції відповідних заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлене позивачам клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є обґрунтованим, оскільки на момент його пред'явлення існувала небезпека заподіяння шкоди правам, в тому числі і визначеним конституційно, та інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі та для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зупинення дії рішення до набрання рішеннями по справі законної сили відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на захист прав, свобод та інтересів позивача та інших осіб до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року з питань забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. Б. Заверуха
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 05 лютого 2019 року.