Справа № 521/21820/16-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2019 року

Київ

справа №521/21820/16-а

адміністративне провадження №К/9901/34821/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Алєксєєвої Олени Олексіївни про скасування реєстраційної дії про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Домусчі С.Д., Коваля М.П., Кравця О.О. від 19 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Малиновського районного суду міста Одеса з позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Алєксєєвої Олени Олексіївни (далі - приватний нотаріус Алєксєєва О.О., відповідач), в якому просила скасувати реєстраційну дію від 21 грудня 2016 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна - новоселів 53», приватного нотаріуса Алєксєєвої О.О. та запис в Єдиному державному реєстрі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 жовтня 2015 року було зареєстровано Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна-Новоселів 53» (). 22 грудня 2016 року приватний нотаріус Алєксєєва О.О. здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (щодо проведення реєстрації зміни керівника юридичної особи). Вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні реєстраційної дії не було дотримано вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755-IV), а саме: частини другої статті 14 цього Закону, де вказується, що у разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що посвідчує його повноваження. Проте в матеріалах реєстраційної справи відсутній документ, що посвідчував повноваження заявника. Пунктом 1 частини першої статі 28 Закону № 755-IV передбачена відмова у державній реєстрації, якщо документи подано особою, яка не мала на це повноважень.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року позов задоволено частково, зокрема: скасовано реєстраційну дію приватного нотаріуса Алєксєєвої О.О., вчинену 21 грудня 2016 року, про державну реєстрацію змін до відомостей що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (щодо проведення реєстрації зміни керівника юридичної особи), що не пов'язані зі змінами в установчих документах Об'єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «Весна-Новоселів 53», та скасовано запис в Єдиному державному реєстрі.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Весна-Новоселів 53» від 11 грудня 2016 року не відповідає вимогам статті 15 Закону № 755-IV, а реєстраційна дія вчинена приватним нотаріусом Алєксєєвою О.О. 21 грудня 2016 року про державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (щодо проведення реєстрації зміни керівника юридичної особи), що не пов'язані зі змінами в установчих документах Об'єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «Весна-Новоселів 53», та запис в Єдиному державному реєстрі, підлягають скасуванню.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Алєксєєвої О.О. задоволено, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Дане рішення мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції щодо невідповідності протоколу загальних зборів від 11 грудня 2016 року вимогам пункту 5.6 Статуту ОСББ «Весна-Новоселів 53», у частині врахування листів опитування, яке відбулось з 12 по 17 грудня 2016 року, апеляційний суд вважає такими, що не стосуються предмету спору, оскільки юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункт 4 частини третьої статті 17 КАС України).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного Суду України, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційну скаргу подано 09 жовтня 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 521/21820/16-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак, розгляд справи цим судом не був закінчений.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2019 року прийнято до свого провадження справу № 521/21820/16-а та запропоновано учасникам справи подати відзиви на касаційну скаргу.

Від учасників справи письмових клопотань не надходило.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна-Новоселів 53» створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку № АДРЕСА_1, відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Державну реєстрацію юридичної особи проведено 08 жовтня 2015 року державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Одеського міського управління юстиції номер запису 056255. Статут об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна-Новоселів 53» затверджено Установчим зборами ОСББ Протокол № 1 від 13 вересня 2015 року. Відповідно до частини 4 Статуту Статутними органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія об'єднання. Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами цього статуту та чинного законодавства.

Частиною 5 Статуту ОСББ встановлено, що загальні збори співвласників об'єднання скликаються правлінням не рідше ніж один раз на рік, якщо інше не встановлено рішенням загальних зборів. Співвласники об'єднання, що володіють не менш як двадцятьма відсотками голосів від загальної кількості голосів співвласників об'єднання, можуть вимагати від правління скликання загальних зборів. Якщо їхня вимога про скликання загальних зборів не виконана, ці співвласники об'єднання мають право самі скликати загальні збори. Загальні збори правомочні, якщо на них присутні особисто або через уповноважених осіб більше половини співвласників об'єднання. Кожен співвласник об'єднання при голосуванні має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього віддано не менше двох третин голосів від загальної кількості голосів співаників об'єднання які присутні (представлені) на загальних зборах.

Відповідно до пункту 5.6 Статуту у разі відсутності кворуму для проведення загальних зборів правління призначає нову дату, місце і час проведення загальних зборів, приймає рішення щодо проведення письмового опитування співвласників об'єднання. Новопризначені загальні збори можуть бути скликані не раніш як через 14 діб з дня зборів що не відбулися. У разі відсутності кворуму для проведення загальних зборів за рішенням правління може бути проведене письмове опитування співвласників об'єднання, результати якого мають силу рішень загальних зборів співаників об'єднання. Письмове опитування полягає у підписанні із зазначенням результату свого голосування («за», «проти», «утримався», співвласниками об'єднання проектів резолюцій за питаннями, що були включені до проекту порядку денного загальних зборів, які не відбулися. Проведення письмового опитування покладається на Правління. Письмове опитування повинне бути проведене протягом 14 днів з дня загальних зборів, які не відбулися. Відповідно до частини 5.8 Статуту рішення, прийняті на загальних зборах, підписуються головою правління (головуючим на зборах) та секретарем загальних зборів і підлягають постійному зберіганню.

21 грудня 2016 року Алєксєєвою Оленою Олексіївною, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу було проведено реєстраційну дію, а саме: зареєстровано змінену керівника Об'єднання співвласників Багатоквартирного Будинку «Весна-Новоселів 53» шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

З протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Весна-Новоселів 53» судами попередніх інстанцій встановлено їх проведення за місцезнаходженням: АДРЕСА_2, дата - 11 грудня 2016 року. У протоколі у розділі 1, зазначено Загальна Інформація згідно з якою Загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 176 осіб. Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку 5793,40 кв. м. У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники у кількості 77 осіб, яким належать квартири та або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею - 2027,337 кв. м. У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники у кількості 34 особи, яким належать квартир та або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 1075,62 кв.м.

У розділі 2 визначено Порядок денний зборів.

1. Про обрання голови та секретаря зборів ОСББ «Весна-Новоселів 53».

2. Обговорення незаконності і невиправданості нового тарифу з утримання будинку та при домової території (СДПТ) ЛСББ «Весна-Новоселів 53» у розмірі -3 гривні.

3. Визначення порядку погашення заборгованості з утримання будинку та при домової території (СДПТ) перед ЖК «Черьомушки» членами ОСББ «Весна-Новоселів 53». Загальний борг на 7 грудня 2016 року складає - 67982,77 гривень.

4. Про припинення повноважень та винесення зборами членів ОСББ «Весна-Новоселів 53» вотуму недовіри голові правління ОСББ «Весна - Новоселів 53» гр. ОСОБА_2, у зв'язку з численними порушеннями Статуту ОСББ «Весна-Новоселів 53», Закону України «Про ОСББ», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» і статі 297 ЦК України про порушення права на повагу до честі і гідності. Обрання голови Правління ОСББ «Весна-Новоселів 53» згідно зі списком запропонованих кандидатів.

5. Про зобов'язання ОСОБА_2 передати новообраному Голові Правління усі документи з підписанням акта приймання-передачі відповідно до законодавства України.

6. Відкликання членів правління ОСББ «Весна-Новоселів 53». Обрання членів Правління згідно зі списком запропонованих кандидатів. Доручити новообраній голові Правління ОСББ «Весна-Новоселів 53» подати документи у відповідні органи реєстрації для проведення державної реєстрації змін до відомостей про ОСББ «Весна-Новоселів 53» у відповідності до вимог чинного законодавства України.

7. Переобрання членів ревізійної комісії ОСББ «Весна-Новоселів 53», згідно із списком запропонованих кандидатів.

Зі змісту протоколу судами попередніх інстанцій встановлено, що по першому питанню «за» проголосувало 77 співвласників, загальна площа квартир 2027,337 кв. м. По другому питанню «за» - 109 співвласників, загальна площа 2994,157 кв. м; проти « 1» - 47,4 кв. м; утримався 1 - площа 61,4 кв. м. По третьому питанню «за» - 107 співвласників; проти « 1», утрималися « 3». По четвертому питанню «за» проголосували 109 співвласників, проти « 0», утрималися « 2». По п'ятому питанню «за» 111 співвласників, проти « 0», утрималися « 0». По шостому питанню - «за» 110 співвласників; проти « 0», утримався «1». По сьомому питанню - за 111, проти « 0», утрималися « 0». По восьмому питанню - за 110, проти « 0», утримався « 1».

Відповідно до додатків до Протоколу загальних зборів ОСББ «Весна-Новоселів 53», проведених 11 грудня 2016 року, до них долучені:

листок письмового опитування ОСОБА_13 кв. НОМЕР_1, дата опитування - 17 грудня 2016 року;

листок письмового опитування ОСОБА_8 - кв. НОМЕР_2 дата опитування - 11 грудня 2016 року;

листок письмового опитування ОСОБА_4 - кв. НОМЕР_3, дата опитування - 14 грудня 2016 року;

листок письмового опитування ОСОБА_9 - кв. НОМЕР_4, дата опитування - 12 грудня 2016 року;

листок письмового опитування - ОСОБА_10 - кв. НОМЕР_5, дата - 14 грудня 2016 року;

листок письмового опитування ОСОБА_11 - кв. НОМЕР_5, дата - 14 грудня 2016 року та ін.

В матеріалах справи знаходяться інші листки письмових опитувань мешканців будинку АДРЕСА_1, складені у період з 12 грудня по 15 грудня 2016 року, тобто письмове опитування розпочалося після проведення загальних зборів 11 грудня 2016 року, однак, результати цих опитувань були враховані при підсумках голосування на загальних зборах ще 11 грудня 2016 року.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У касаційній скарзі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року скаржник вказує на те, що приватним нотаріусом Алєксєєвою О.О. було вчинено ряд протиправних діянь, які полягали у порушенні принципів здійснення її професійної діяльності, вчиненні кримінального правопорушення щодо підробки документів у змові з ОСОБА_12, що стало підставою для винесення незаконного акта про внесення змін до Реєстру щодо ОСББ «Весна-Новоселів 53».

Від приватного нотаріуса Алєксєєвої О.О. надійшло заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року, у якій відповідач зазначає, що вищезазначена постанова суду апеляційної інстанції винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а касаційна карга не відповідає дійсним обставинам справи, містить помилки та наклеп і підлягає залишенню без розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) та частини четвертої статті 328 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року не відповідає, а вимоги касаційної скарги є частково обґрунтованими з огляду на наступне.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку, що такий спір є публічно-правовим та має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства. Однак, колегія суддів вважає такий висновок передчасним з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на дату звернення позивача до суду) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами частини першої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття цієї постанови) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб'єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі № 815/6945/16.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини першої статті 16 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України (у редакції, чинній на дату звернення позивача до суду) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів, підвідомчі господарським судам.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, підставою для проведення оскаржуваних реєстраційних дій став протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Весна-Новоселів 53» за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 11 грудня 2016 року, яким, зокрема, прийнято рішення про припинення повноважень голови ОСББ ОСОБА_2 Фактично предметом спору у цій справі є не лише правомірність рішень та дій державного реєстратора, а також правомірність усунення позивача від виконання повноважень голови ОСББ, а тому спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право, що виключає розгляд цих позовних вимог у порядку адміністративного судочинства.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує невирішений корпоративний спір, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією зміни керівника Об'єднання співвласників Багатоквартирного Будинку «Весна-Новоселів 53», а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача та третіх осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 січня 2017 року у справі № 815/6165/14, а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 396/2550/17 та від 30 травня 2018 року у справі № 907/1215/15.

За таких обставин суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб'єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Відтак, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами господарського судочинства.

У справі, що розглядається, спір не обмежується оскарженням рішення, дії чи бездіяльності державного реєстратора, оскільки в його основі лежить корпоративний спір, який з урахуванням особливості справи не може бути вирішений в адміністративному суді, що обмежений при вирішенні таких спорів вимогами процесуального закону.

Розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства не відповідав б принципу ефективного судочинства як важливому елементу верховенства права.

Намагання сторін вирішити корпоративний спір, використовуючи систему адміністративних судів, або розгляд адміністративними судами такого спору в порядку КАС України є помилковим.

Саме завдання Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») полягає у виправлені відповідних помилок.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року у справі № 823/217/17.

Колегія суддів також враховує, що у рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно з висновками Конституційного Суду України, що сформовані у рішенні від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010, забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

В Україні систему судів утворено згідно з положеннями статей 6, 124, 125 Конституції України із застосуванням принципу спеціалізації з метою забезпечення найбільш ефективних механізмів захисту прав і свобод людини у відповідних правовідносинах.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина перша статті 5); суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (частини перша статті 18). Головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура. Процесуальними кодексами України встановлено неоднакову процедуру судового провадження щодо різних правовідносин.

На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень у межах спеціалізації судів підпорядковано гарантіям права кожної людини на ефективний судовий захист.

Частиною першою статті 354 КАС України встановлено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційні скарги ОСОБА_2 слід задовольнити частково, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 238, 239, 341, 344, 349, 354, 355, 356, 359, пункту 4 Перехідних положень КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Алєксєєвої Олени Олексіївни про скасування реєстраційної дії про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, закрити.

Роз'яснити, що спір може бути розглянуто за правилами господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко