Справа № 754/16226/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Губської О. А., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника відповідача Лазоренко А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: 18 годин 50 хвилин, дата складання повного тексту: 05 листопада 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії; стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання постанови Деснянского районного суду міста Києва від 26.12.2013 року, відповідно до індексу споживчих цін в сумі 91740, 84 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_4 компенсацію втрати частини щомісячних сум заборгованості пенсії за період з 01.04.2012 року по 30.06.2014 року включно у зв'язку з порушенням строків виплати пенсійного забезпечення з врахуванням офіційно встановлених індексів споживчих цін у сумі 91740, 84 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує цитуванням ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. ст. 46, 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», практики ВС України без зазначення в чому полягає помилковість висновків суду першої інстанції.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, особу, що з'явилась, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - змінити в частині мотивування з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2013 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців з 01.04.2012 року. Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки від 23.05.2012 року № 21/3/2-1515/1346, наданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України та здійснити відповідні виплати з 01.04.2012 року.

На виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2013 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведено перерахунок пенсії та в червні 2014 року нарахована сума заборгованості за період з квітня 2012 року по червень 2014 року в розмірі 109215, 28 грн.

02.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою сум перерахованої пенсії на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2013 року у справі № 754/20964/13-а.

Листом від 14.11.2017 року № 27303/03/3-2798 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило ОСОБА_4 про відсутність правових підстав для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. Така відмова мотивована тим, що виплата недоплаченої пенсії за рішенням суду має разовий характер, а тому на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів встановила таке.

У відповідності до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262) нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок).

Згідно ст. 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

У відповідності до п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Використане у ст. 3 Закону № 2050 та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону № 2262, ст. 3 Закону № 2050 та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

В свою чергу, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень Закону № 2050 та Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені, чи не нараховувались взагалі.

Відповідна правова позиція висловлена ВС у постанові від 18.07.2018 р. (справа № 185/515/16-а).

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив також, що первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.

Колегією суддів встановлено, що перерахунок пенсії позивачу проведено на підставі довідки від 23.05.2012 р. № 21/3/2-1515/1346 та постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2013 року у справі № 754/20964/13-а.

Нарахування спірних виплат здійснено 30.06.2014 р., а фактичну виплату - 21.04.2017 р.

У відповідності до п. 1- 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 45) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно ч. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 Закону № 2262 при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім'ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 4 ст. 45 вказаного Закону перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно ч. 5 ст. 45 вказаного Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За таких обставин, на підставі наявних в матеріалах справи доказів колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив у даній справі факт бездіяльність відповідача за спірний період, що свідчить про наявність у останнього вини.

У відповідності до ч. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до ст. 8 Закону № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ч. 7 Порядку компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, в тому числі, коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

В той же час, визначаючи у резолютивній частині рішення конкретну суму, що підлягає виплаті, суд першої інстанції не врахував положень Порядку № 45, в розумінні якого розмір перерахованої пенсії повинен встановлюватись пенсійними органами, для чого останні наділені дискреційними повноваженнями.

Крім того, визначена судом першої інстанції сума не обґрунтована відповідним розрахунком.

Відтак правильним способом захисту позивача в межах даного спору є зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 23.05.2012 року № 21/3/2-1515/1346, у порядку, визначеному статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

У зв'язку з тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, зобов'язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу конкретну суму компенсації, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в резолютивній частині.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а тому наявні підстави для його зміни.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, стягнення коштів залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року змінити в резолютивній частині, виклавши абзац третій наступним чином:

«Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, адреса місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16) нарахувати та виплатити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_1) компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 23.05.2012 року № 21/3/2-1515/1346, у порядку, визначеному статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, за період з 01 квітня 2012 року по 30 червня 2014 року.».

В іншій частині Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 07.02.2019 р.)