Справа № 520/107/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків

05.02.2019 р. справа №520/107/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом
ОСОБА_1
до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного
про1) визнання протиправним та не чинним з дати видання акту індивідуальної дії - наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 23.02.2018 року №45 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу академії та з усіх видів забезпечення з 23.02.2018р., та протиправною бездіяльність з приводу невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.02.2018 та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.02.2018; 2) зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.02.2018 та компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.02.2018, 3) подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання судовим рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення у порядку ч.1 ст.382 КАС України, -

встановив:
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час звільнення військовослужбовця не було проведено повного розрахунку за всіма видами забезпечення, зокрема, не була нарахована і виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 23.02.2018р.
Відповідач, Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі за текстом - Академія), з поданим позовом не погодився.
Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що у кошторисі військової частини не передбачені кошти на виплату індексації.
Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
За матеріалами справи судом встановлено, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 03.01.2018р. №1 позивача, ОСОБА_1 було звільнено у запас Збройних Сил України, а наказом відповідача в особі Начальника Академії від 23.02.2018р. №45 позивача виключено зі списків особового складу Академії та з усіх видів забезпечення.
23.02.2018р. позивачу видано грошовий атестат форми №2 серія ЗУ №371322, згідно з яким грошове забезпечення військовослужбовця складається з: основного грошового забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за особливо важливі завдання, премія, надбавки за таємність та науковий ступінь, вчене звання, щомісячна додаткова грошова допомога) та одноразові додаткові види грошового забезпечення (допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні).
Крім того, позивачем надано до матеріалів справи довідку від 25.09.2018р. про розмір грошового забезпечення, яке нараховувалось в період з 01.02.2016р. по 31.01.2018р. та з якого сплачений внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно з яким виплачене грошове забезпечення складалось з: основного грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за військове звання) та з щомісячних додатковий видів грошового забезпечення та премій (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги, наукового ступеня, грошової допомоги на оздоровлення, вченого звання, премії).
З приводу індексації грошового забезпечення позивач письмово звертався до Академії.
Відмовою, оформленою листом від 02.04.2018р. №258, звернення з приводу індексації було відхилено з причини відсутності механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди.
Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення та вчиненого владним суб`єктом діяння управлінського характеру, суд зазначає, що за змістом Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Таким чином, індексація за своєю правовою та економічною суттю є не окремим складовим елементом грошового забезпечення як форми оплати праці робітника, а похідною величиною від базового первісного платежу з оплати праці, яка визначається у зв`язку з настанням чітко передбаченої законом події.
При цьому, суд наголошує, що індексація підлягає нарахуванню та виплаті не у силу приписів розпорядчих документів центральних органів виконавчої влади або органів управління (у тому числі і наказів тощо), а у зв`язку з прямою дією норм ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення",
Оскільки згідно з ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають, зокрема, виплати з грошового забезпечення, то у спірних правовідносинах владному суб`єкту належало провести нарахування індексації грошового забезпечення у разі існування визначеної законом підстави.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт при вирішенні питання про індексацію грошового забезпечення військовослужбовця не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом в частині прийняття владним суб`єктом необґрунтованого рішення, що є визначеною процесуальним законом обставиною для скасування цього рішення та обтяження владного суб`єкта обов`язком повторно розглянути звернення позивача.
Вирішуючи спір в частині вимоги про скасування наказу від 23.02.2018р. №45 суд не знаходить підстав для залишення позову без розгляду у зв"язку з пропуском строку звернення до суду, позаяк відповідачем, Академією не надано до матеріалів справи доказів ознайомлення ОСОБА_1 із даним наказом.
Разом із тим, суд не знаходить і підстав для задоволення позову, адже публічна служба позивача є припиненою згідно з наказом Міністра оборони України від 03.01.2018р. №1, а оплата праці звільненого з роботи (у тому числі зі служби) працівника (у тому числі і військовослужбовця) чинним законодавством України не передбачена, що не суперечить приписам ст.43 Конституції України, адже за загальним правилом оплаті підлягає виконана робота чи час фактичного виконання служби.
Виплата особі винагороди за невиконану нею роботу (не пройдену цією особою службу) не відповідає запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.
Вирішуючи спір за вимогою про виплату компенсації, суд зазначає, що по-перше, дана вимога заявлена наперед, відносно майбутніх правовідносин та подій, котрі ще не склались, а, по-друге, механізми індексації доходів згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та компенсації доходів згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за своєю правовою суттю та призначенням фактично поглинають один одного.
За таких обставин, дана вимога не підлягає до задоволенню.
Підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 382 КАС України судом не виявлено.
Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, оформлену листом від 02.04.2018р. №258.
Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного вирішити по суті питання з приводу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 23.02.2018р.
У решті вимог позов - залишити без задоволення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (м.Львів, вул.Героїв Майдану, 32, 79026) витрати зі сплати судового збору у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.)
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Старосєльцева