Справа № 160/8706/18
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року

Справа № 160/8706/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Лозицької І. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області до Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод "Світондейл" про зупинення виробництва, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (далі – ДЕІ у Дніпропетровській області, позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» (далі – ТОВ «Завод «Світондейл», відповідач), в якому просить суд:

- повністю зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, які пов’язані із реалізацією Робочого проекту «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та Робочого проекту «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)» без висновку з оцінки впливу на довкілля Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» (місцезнаходження: вул. Торговельна, буд. 2 м. Кам’янське, Дніпропетровська область, 51901; ) до повного усунення порушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за наслідками проведеної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» встановлено, що відсутні висновки державної екологічної експертизи з оцінки впливу на довкілля по Робочим проектам «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)», що є порушенням ст. ст. 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Перевірку проведено з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначені в акті порушення, які створюють небезпеку для навколишнього середовища, на момент розгляду справи відповідачем не усунуті.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) та проведення судового засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову), заперечень на відповідь на відзив, а позивачу - відповіді на відзив.

У встановлений судом строк відповідач, заперечуючи проти позову, надав відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки під час проведення перевірки позивачу були надані висновки державної екологічної експертизи та робочі проекти «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)», кожен з яких містив розділ «Оцінка впливу на навколишнє середовище», складений у 2011 році Державним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Укрбуд» дочірнє підприємство «Проектний інститут «Придніпровський промбудпроект». Відповідно до діючих у 2011 році положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачалося здійснення обов’язкової експертизи проектної документації на об’єкти будівництва І-ІІІ категорії складності. З урахуванням наведеного, обов’язкова екологічна експертиза не передбачалася для проектної документації згідно законодавства, яке діяло у 2011 році, якщо об’єкт належав до І-ІІІ категорії складності, а саме на такі об’єкти складалася проектна документація.

Таким чином, відовідач вважає, що у нього відсутній обов’язок проводити державну екологічну експертизу проектної документації.

Крім того, відповідач звертав увагу суду на те, шо позивачем пропущений строк для звернення до суду із даним позовом.

На підставі викладеного у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі.

17 січня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв’язку.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.257, ст.261, ст.263 КАС України, суд розглянув адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 01.08.2018 року по 14.08.2018 року на підставі наказу про проведення планової перевірки від 11.07.2018 року № 595-П та направлення на перевірку від 11.07.2018 року № 4-6079-3-3, Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» (місцезнаходження: вул. Торговельна, буд. 2 м. Кам’янське, Дніпропетровська область, 51901; ).

Також, судом встановлено, що основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» є виробництво бітумних та бітумно-полімерних рулонних покрівельних і гідроізоляційних матеріалів.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресорсів від 14.08.2018 року № 412/3-8/18.

В акті перевірки встановлені порушення, допущені Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл», серед яких зокрема:

- висновки з оцінки впливу на довкілля по Робочим проектам «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)» відсутні, що є порушенням ст. ст. 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної на території «Завод «Світондейл», складено припис від 20.08.2018 року №4-8580-3-3, яким, поміж іншого, зобов’язано відповідача:

- отримати висновки з оцінки впливу на довкілля по Робочим проектам «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)».

Разом з тим, висновки з оцінки впливу на довкілля товариством надані не були.

На думку позивача, у зв'язку з тим, що виявлені факти є грубим порушенням природоохоронного законодавства, то подальша реалізація Робочих проектів «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)» без висновка з оцінки впливу на довкілля забороняється законом і підлягає безумовній тимчасовій забороні (зупиненню).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на момент звернення до суду відповідачем не усунуто виявлених в ході перевірки порушень.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

З 05 травня 2017 року, дня офіційного опублікування, набрало чинності «Положення про Державну екологічну інспекцію України», затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 (далі Положення № 275).

Відповідно до Положення № 275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 7 Положення № 275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення № 275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно ст. 29 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» реалізація програм, проектів і рішень без позитивного висновку державної екологічної експертизи забороняється.

Згідно ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров’я людей.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 року № 808, виробництво будівельних матеріалів (цементу, асфальтобетону, скла, утеплювачів, у тому числі екструдованого пінополістиролу; хімічне виробництво (включаючи виробництво основних хімічних речовин, хімічно-біологічне, біотехнічне, фармацевтичне виробництво, виробництво засобів захисту рослин, регуляторів їх росту, мінеральних добрив, полімерних і полімервмісних матеріалів, виробництво та зберігання наноматеріалів потужністю понад 10 тонн на рік, зберігання хімічних продуктів, відносяться до переліку видів діяльності та об’єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Завод «Світондейл» займається виробництвом бітумних та бітумно-полімерних рулонних покрівельних і гідроізоляційних матеріалів, а саме, на дільниці пінополіуретанових виробів здійснюється виготовлення сандвіч-панелів з пінополіуретану, які застосовуються як елементи розбірних холодильних камер, корпусів холодильних меблів. Сировиною є компонент А-композиція поліефірполіола і компонент Б – суміш на основі полімерного метілендифініл-діїзоціанату та діфенілметандіїзоционату.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про екологічну експертизу», який втратив чинність з 18.12.2017 року, проте був чинним на момент реалізації робочих проектів ТОВ «Завод «Світондейл», здійснення державної екологічної експертизи є обов’язковим для видів діяльності та об’єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Разом з тим, замість Закону України «Про екологічну експертизу» з 18.12.2017 року вступив в силу Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23.05.2017 року, яким замість проведення «державної екологічної експертизи» запроваджено здійснення «оцінки впливу на довкілля».

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов’язковим у процесі прийняття рішень про провадження планової діяльності, визначеними ч. 2 та ч. 3 цієї статті. Така планова діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планової діяльності.

За ч. 2 ст. 3 вказаного Закону, перша категорія видів планової діяльності та об’єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: хімічне виробництво, в тому числі виробництво основних хімічних речовин, хімічно-біологічне, біотехнічне, фармацевтичне виробництво з використанням хімічних або біологічних процесів, виробництво засобів захисту рослин, регуляторів росту рослин, мінеральних добрив, полімерних і полімервмісних матеріалів, лаків, фарб, еластомерів, пероксидів та інших хімічних речовин; виробництво та зберігання наноматеріалів потужністю понад 10 тонн на рік.

Відповідно до ст. 3 даного Закону, забороняється розпочинати провадження планової діяльності, визначеними частиною другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планової діяльності.

З аналізу викладеного, суд приходить до висновку, що необхідною умовою провадження діяльності є експертиза по старому Закону України «Про екологічну експертизу», або ж висновок, по новому Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

У частині 1 статті 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» визначено, що діяльність суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, що провадиться з порушенням законодавства про оцінку впливу на довкілля, може бути: 1) тимчасово заборонена (зупинена) - до виконання встановлених у висновку з оцінки впливу на довкілля екологічних умов зупиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання; 2) припинена - повністю припиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання.

Згідно із частиною 3 статті 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», підставою для припинення діяльності підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання є провадження планованої діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планованої діяльності або систематичні порушення у сфері оцінки впливу на довкілля, що не можуть бути усунені з технічних, економічних або інших причин.

Згідно з ст. 17 цього ж Закону, висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Таким чином, обов'язковій оцінці впливу на довкілля підлягає діяльність суб'єктів господарювання, у тому числі: виробництво полімерних і полімервмісних матеріалів.

У разі відсутності такого рішення, діяльність суб'єктів господарювання незалежно від форми власності може бути тимчасово заборонена або припинена.

Суд зазначає, що застосування таких заходів може мати місце у тому випадку, якщо суб'єкт господарювання проводить діяльність без оцінки впливу та/або без висновку державної екологічної експертизи, одержаного до введення в дію Закону №2059-VIII.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в ході перевірки екологічною інспекцією були досліджені робочі проекти ТОВ «Завод «Світондейл», а саме: проект «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та проект «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)» та зроблені висновки про те, що по вказаним проектам відсутні висновки з оцінки впливу на довкілля.

Суд критично оцінює посилання відповідача на висновки державної екологічної експертизи № 326 від 28.12.2004 року до робочого проекту «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів в м. Дніпродзержинську», № 47 від 25.03.2008 року до робочого проекту «Завод покрівельних і гідроізоляційних матеріалів в м. Дніпродзержинськ. Поетапна реконструкція заводу по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів за адресою: вул. Торговельна, 2 та по вул. Торговельна, 2а, № 298 від 05.08.2008 року по робочому проекту «Реконструкція та будівництво на місці знесеної частини будівель промислово-виробничої бази за адресою: вул. Широка, 163 А під завод з виробництва пінополістиролу в м. Дніпродзержинську», оскільки дані висновки були прийняті та стосуються інших проектів, а не тих, що стали предметом перевірки.

Судом встановлено, що робочі проекти, що стали предметом перевірки - «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)», мають розділ «Оцінка впливу на навколишнє середовище».

Разом з тим, по даним проектам відсутні висновки державної екологічної експертизи.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на оцінку впливу на навколишнє середовище, зроблену на дані проекти самим розробником проектів Державним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Укрбуд», оскільки дана оцінка виконана не за правилами Закону України «Про екологічну експертизу» чи Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зважаючи на те, що висновку державної екологічної експертизи в порядку Закону України «Про екологічну експертизу» відповідач в момент розроблення проектів протиправно не отримав, суд приходить до висновку про необхідність отримання ним висновку про оцінку впливу на довкілля в порядку Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», не зважаючи на те, що відповідна оцінка згідно нового Закону проводиться на стадії планування діяльності, в той час як відповідач на теперішній час займається реалізацією даних проектів.

У відповідності до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Водночас ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведення експертиз. За відсутності вказаних витрат, суд не вирішує питання про їх стягнення, а вимога в частині стягнення судового збору з відповідача, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» про повне зупинення виробництва (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг – задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді тимчасового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, які пов’язані із реалізацією Робочого проекту «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та Робочого проекту «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)» без позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» (місцезнаходження: вул. Торговельна, буд. 2 м. Кам’янське, Дніпропетровська область, 51901; ) до повного усунення порушення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі складений 04.02.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька