Справа № 0940/2290/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. справа № 0940/2290/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лучко О.О.,

за участю секретаря: Королевич О.В.,

за участю сторін:

позивача:ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці в Івано-Франківській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018,-

В С Т А Н О В И В:

30.11.2018 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови №ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018 про накладення штрафу у розмірі 111 690 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.10.2018 інспектором праці ОСОБА_3 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1, за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування №ІФ1879/350/АВ від 30.10.2018 та припис про усунення порушень №ІФ1879/350/АВ/П від 16.11.2018. З вказаними документами позивач не був ознайомлений та їх не отримував. 15.11.2018 начальником Управлінні Держпраці в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС. Вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки вона прийнята з порушенням строків та на підставі акту інспекційного відвідування, проведеного з порушенням законодавства. З цього приводу ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 03.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

03.12.2018 ухвалою суду витребувано від ГУ ДФС в Івано-Франківській області належним чином засвідчені копії матеріалів, отриманих під час проведення 16.10.2018 фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими особами.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з мотивів, наведених у позовній заяві. Просили оскаржувану постанову №ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018 скасувати.

Представник відповідача у судове засідання призначене на 21.12.2018 не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який перебував 16.10.2018 за місцем здійснення позивачем підприємницької діяльності під час проведення ГУ ДФС в Івано-Франківській області фактичної перевірки, показав, що знаходиться з позивачем у дружніх відносинах, оскільки позивач є хрещеним батьком його дитини, та часто приїжджає на роботу до позивача. 16.10.2018 свідок перебував на робочому місці позивача, оскільки ремонтував власний автомобіль на єврономерах, який нещодавно придбав. На підтвердження надав свідоцтво про реєстрацію автомобіля, який зареєстрований у Республіці Польща. Крім того, показав, що позивач не є його роботодавцем, оскільки ОСОБА_4 займався вантажними перевезеннями за цивільно-правовими угодами, а з 12.11.2018 зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Під час інспекційного відвідування 18.10.2018 свідок не перебував у приміщенні позивача.

У судовому засіданні, призначеному на 21.12.2018, представник позивача долучив до матеріалів адміністративної справи документи на підтвердження доводів щодо протиправності оскаржуваної постанови.

Судом оголошено перерву у справі у зв'язку з витребуванням додаткових доказів від відповідача.

На виконання ухвали суду від 21.12.2018 відповідачем надано: рішення керівника органу про доцільність проведення інспекційного відвідування; документ, що підтверджує тривалість інспекційного відвідування позивача; акт інспекційного відвідування №ІФ1879/350/АВ від 30.10.2018 з підтвердженням його вручення чи направлення позивачу; рішення щодо розгляду справи про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу з підтвердженням про повідомлення позивача про розгляд справи.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.01.2019. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві (а.с.100-106). Просила суд в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні, призначеному на 23.01.2019, представник відповідача суду пояснила, що Управлінням Держпраці видано наказ № 1537-Д від 16.10.2018 та направлення № 04-13/15-10/6975 від 16.10.2018 на проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 Направлення на проведення інспекційного відвідування вручено позивачу 19.10.2018 року за його особистим підписом. Одночасно, ФОП ОСОБА_1 надав пояснення про те, що станом на 19.10.2018 найманої праці не використовує. В ході проведеного інспекційного відвідування виявлене порушення законодавства про працю, яке зафіксоване в акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ІФ1879/350/АВ від 30.10.2018. В порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України ФОП ОСОБА_1 здійснив фактичний допуск працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу. Як встановлено матеріалами фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими особами ГУ ДФС в Івано-Франківській області №1011/09-19-13-06/НОМЕР_1 від 19.10.2018, 16.10.2018 о 17 годині 10 хвилин на станції технічного обслуговування автотранспортних засобів де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 на робочому місці знаходився ОСОБА_7. Перевіркою, зокрема засобами фотофіксації, встановлено, що ОСОБА_7 виконував роботи з ремонту легкового автомобіля. ФОП ОСОБА_1 жодних підтверджуючих документів щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_7 не надав. Примірники акту відправлені на поштову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вказане відправлення не було отримане позивачем. Проте, 13.11.2018 ФОП ОСОБА_1 у приміщенні Управління Держпраці отримав та особисто підписав акт інспекційного відвідування. Інспектором праці складено припис про усунення виявлених порушень № ІФ 1879/350/АВ/П від 16.11.2018, яким зобов'язано позивача усунути виявлені порушення законодавства про працю, в строк до 26.11.2018. Вказаний припис відправлено на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 В зв'язку з неповерненням підписаного примірника припису, складено акт про відмову від ознайомлення, який відправлено позивачу 29.11.2018. Жодних зауважень до Акта інспекційного відвідування та припису про усунення вказаних порушень ФОП ОСОБА_1 не надавалися. 02.11.2018 начальником Управління Держпраці прийнято рішення про розгляд справи про накладення штрафу № ІФ1879/350/АВ/П/ТД. Позивачу направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу. Відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 15.11.2018 на розгляді справи був присутнім. На підставі Акта інспекційного відвідування начальником Управління Держпраці винесено постанову про накладення штрафу № ІФ 1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018 в розмірі 111 690 гривень за порушення законодавства про працю, а саме ч. 3 ст. 24 КЗпП України, відповідальність за яке передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України. Управління Держпраці вважає, що постанова про накладення штрафу винесена правомірно за виявлене порушення законодавства про працю, з дотриманням порядку проведення інспекційного відвідування, що визначено Порядком № 295 та порядку накладення штрафу, що визначено Порядком № 509, а тому не підлягає скасуванню.

В судовому засіданні, призначеному на 23.01.2019, оголошено перерву до 31.01.2019 за клопотанням представника позивача про надання йому часу на ознайомлення з відзивом на позов.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, показання свідка, дослідивши та оцінивши подані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти позову, встановив наступне.

На виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення» № 649-р від 05.09.2018, ГУ ДФС в Івано-Франківській області 16.10.2018 провело фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими особами. За результатами перевірки складено акт №1011/09-19-13-06/НОМЕР_1 від 19.10.2018, в якому зазначено, що о 17 годині 10 хвилин 16.10.2018 на станції технічного обслуговування автотранспортних засобів за адресою АДРЕСА_1, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1, знаходився на робочому місці ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. (ідентифікаційний код НОМЕР_2, посвідчення водія НОМЕР_3 від 11.10.2017). Засобами фотофіксації, встановлено, що ОСОБА_7 виконував роботи з ремонту легкового автомобіля (номерний знак НОМЕР_4). ФОП ОСОБА_1 жодних підтверджуючих документів щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_7 не надав та відмовився від підпису та одержання матеріалів перевірки №343/09-19-13-06 від 22.10.2018 (а.с.90-92).

На підставі пп. 3, 6 п. 5 Порядку № 295, окремого доручення Голови Державної служби України з питань праці № 228/4.1-18 від 10.10.2018, розпорядження Кабінету Міністрів України № 649-р від 05.09.2018, листа Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 7950/9/09-19-13-04-15 від 02.10.2018, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області видано наказ № 1537-Д від 16.10.2018 та направлення № 04-13/15-10/6975 від 16.10.2018 на проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 (а.с.70-71).

Направлення на проведення інспекційного відвідування № 04-13/15-10/6975 від 16.10.2018 вручено позивачу 19.10.2018 за його особистим підписом (а.с.115).

Одночасно, позивачем надано пояснення про те, що станом на 19.10.2018 найманої праці він не використовує (а.с.87).

Інспектором праці, котрий проводив інспекційне відвідування, складено вимогу про надання документів №ІФ1879/350/ПД від 19.10.2018, необхідних для проведення інспекційного відвідування (а.с.72).

Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ІФ1879/350/НД/АВ від 19.10.2018, у зв'язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, та термін проведення інспекційного відвідування зупинено до 30.10.2018 (а.с.73-74). Вказані документи надіслані рекомендованим листом позивачу 22.10.2018, номер поштового відправлення 664, та отримані останнім 23.10.2018 (а.с.74).

В ході проведеного 30.10.2018 інспекційного відвідування Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області виявлено порушення законодавства про працю, яке зафіксоване в акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, № ІФ 1879/350/АВ від 30.10.2018. В порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України ФОП ОСОБА_1 здійснив фактичний допуск працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу (а.с.75-77). Під час проведення інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_1 трудовий договір з працівником ОСОБА_7 не укладав, наказ про прийняття його на роботу не видавав, повідомлення про прийняття працівників на роботу до органів Державної фіскальної служби не надавав.

У зв'язку з неможливістю особистого вручення акта інспекційного відвідування № ІФ 1879/350/АВ від 30.10.2018, два примірника акта 31.10.2018 були відправлені на поштову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення у ньому (номер відправлення 656). Відправлення позивачем не отримане.

02.11.2018 начальником Управління Держпраці в Івано-Франківській області прийнято рішення про розгляд справи про накладення штрафу № ІФ1879/350/АВ/П/ТД (а.с.83).

07.11.2018 на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу №04-13/15-10/7423 від 05.11.2018, яке отримано ним 08.11.2018 (а.с.84).

13.11.2018 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №ІФ1879/350/АВ/П/ПТ (а.с.81-82). Крім того, ОСОБА_1 надано акт інспекційного відвідування, який позивачем отримано та підписано особисто.

Інспектором праці складено припис про усунення виявлених порушень № ІФ1879/350/АВ/П від 16.11.2018, яким зобов'язано позивача усунути виявлені порушення законодавства про працю в строк до 26.11.2018 (а.с.78-79). Припис направлено на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано позивачем 21.11.2018.

У зв'язку з неповерненням підписаного примірника припису, відповідачем складено акт про відмову від підпису № ІФ1879/350/АВ-ВП від 27.11.2018, який направлено позивачу 29.11.2018 рекомендованим листом (а.с.80).

15.11.2018 під час розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 заперечував порушення законодавства про працю, а також надав відомості про реєстрацію 12.11.2018 гр.ОСОБА_7 фізичною особою-підприємцем, про що свідчить виписка з ЄДРПОУ (а.с.176-178).

На підставі акту інспекційного відвідування начальником Управління Держпраці винесено постанову про накладення на позивача штрафу № ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018 в розмірі 111 690 гривень за порушення законодавства про працю, а саме ч. 3 ст. 24 КЗпП України, відповідальність за яке передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (а.с.85-86).

Вважаючи протиправною постанову № ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно із ч.1 ст.3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 (далі Закон №877-V).

Дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.1 ст.2 Закону №877-V).

Згідно із ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Згідно із пп.3 та пп.6 п.5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, а також за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення» № 649-р від 05.09.2018 Державній службі з питань праці, Державній фіскальній службі, Пенсійному фонду України, Національній поліції, іншим центральним органам виконавчої влади за участю органів місцевого самоврядування доручено провести: починаючи з 5 жовтня 2018 р. в установленому порядку комплексні заходи, спрямовані на детінізацію зайнятості та доходів населення; до 5 жовтня 2018 р. інформаційно-роз'яснювальну кампанію про заплановані заходи та неприпустимість допуску до роботи найманих працівників без оформлення з ними трудових відносин.

На виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення» № 649-р від 05.09.2018, ГУ ДФС в Івано-Франківській області 16.10.2018 провело фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими особами, за результатами якої складено акт №1011/09-19-13-06/НОМЕР_1 від 19.10.2018. Так, перевіркою встановлено, що о 17 годині 10 хвилин 16.10.2018 на станції технічного обслуговування автотранспортних засобів за адресою АДРЕСА_1, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 знаходився на робочому місці ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. (ідентифікаційний код НОМЕР_2, посвідчення водія НОМЕР_3 від 11.10.2017), виконував роботи з ремонту легкового автомобіля (номерний знак НОМЕР_4). ФОП ОСОБА_1 жодних підтверджуючих документів щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_7 не надав (а.с.90-91). ФОП ОСОБА_1 відмовився від підпису та одержання матеріалів перевірки №343/09-19-13-06 від 22.10.2018 (а.с.92).

Про результати фактичної перевірку ФОП ОСОБА_1 ГУ ДФС в Івано-Франківській області повідомило Управління Держпраці в Івано-Франківській області.

Аналіз вказаних норм дає суду можливість дійти висновку, що відповідач мав право на підставі пп.3 та пп.6 п. 5 Порядку № 295, окремого доручення Голови Державної служби України з питань праці № 228/4.1-18 від 10.10.2018, розпорядження Кабінету Міністрів України № 649-р від 05.09.2018, листа Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 7950/9/09-19-13-04-15 від 02.10.2018, проводити інспекційне відвідування позивача та оформляти його результати у формі відповідного акту.

Згідно з п.8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

А тому доводи позивача та його представника про те, що відповідач не попередив про інспекційне відвідування є безпідставними.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів (п.10 Порядку №295).

Відповідно до п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають, зокрема, право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги.

Вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання п.12 Порядку №295).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, направлення на проведення інспекційного відвідування позивача №04-13/15-10/6975 від 16.10.2018 вручено позивачу 19.10.2018, що підтверджується його особистим підписом. Одночасно, позивачем надано пояснення про те, що станом на 19.10.2018 найманої праці він не використовує (а.с.87).

В направленні визначено строк проведення інспекційного відвідування: з 17.10.2018 по 19.10.2018, тобто 3 робочих дні, хоча тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва не може перевищувати двох робочих днів відповідно до п.10 Порядку №295.

Визначення поняття суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва наведено у статті 55 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до частини 3 статті 55 ГУ України суб'єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб'єктів малого підприємництва, у тому числі до суб'єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва. Суб'єктами мікропідприємництва є, зокрема, фізичні особи, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Суб'єктами малого підприємництва є, серед іншого, фізичні особи, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Оскільки позивач відноситься до суб'єктів мікропідприємництва, то відповідачем допущено порушення норми щодо тривалості інспекційного відвідування.

Так, у даному випадку згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, суб'єктом владних повноважень порушено принцип юридичної визначеності (legal certainty), який є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ( "Лелас проти Хорватії" , заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" , заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (" Онер'їлдіз проти Туреччини", пункт 128, та "Беєлер проти Італії", пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

Аналогічну правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.09.2018 у справі № №826/9374/16 (провадження №К/9901/43988/18).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про протиправність дій Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області під час проведення інспекційного відвідування позивача.

Інспектором праці, що проводив інспекційне відвідування, складено вимогу про надання документів №ІФ1879/350/ПД від 19.10.2018, необхідних для проведення інспекційного відвідування (а.с.72).

Відповідно до п.16 Порядку №295 у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

На виконання вимог Порядку №295 Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ІФ1879/350/НД/АВ від 19.10.2018. Термін проведення інспекційного відвідування зупинено до 30.10.2018 (а.с.73-74). Вказані документи надіслані рекомендованим листом позивачу 22.10.2018, номер поштового відправлення 664, та отримані останнім 23.10.2018 (а.с.74).

Відповідно до п.19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування (п.20 Порядку №295).

Згідно із п.21 Порядку №295 якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п.23 Порядку №295).

Відповідно до п.27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

В ході проведеного 30.10.2018 інспекційного відвідування Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області виявлено порушення законодавства про працю, яке зафіксоване в акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ІФ 1879/350/АВ від 30.10.2018. Так, в порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України ФОП ОСОБА_1 здійснив фактичний допуск працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу (а.с.75-77). Під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 трудовий договір з працівником ОСОБА_7 не укладав, наказ про прийняття його на роботу не видавав, повідомлення про прийняття працівників на роботу до органів Державної фіскальної служби не надавав.

На підтвердження факту перебування ОСОБА_7 на робочому місці за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 відповідач надав фотосвітлини, на яких ОСОБА_7 виконував роботу з ремонту легкового автомобіля (номерний знак НОМЕР_4) (а.с.39-41, 93-96, 144-147).

Проте, суд звертає увагу на те, що надані представником відповідача фотокопії світлин зроблені не під час інспекційного відвідування відповідачем позивача 19.10.2018 та 30.10.2018, а під час проведення фактичної перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області 16.10.2018.

В той же час на наданих суду світлинах (а.с.96) зображено особу, яка проводила інспекційне відвідування і невстановлену особу на ім'я ОСОБА_8 біля дверей з написом «Автошрот», про що зазначено в акті інспекційного відвідування від 30.10.2018.

За наведених обставин, суд дійшов переконання, що подані докази не підтверджують тих порушень, які зазначені в акті інспекційного відвідування.

При цьому суд враховує і той факт, що в акті фактичної перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області зазначено про те, що ОСОБА_7 в майстерні позивача здійснював ремонт власного автомобіля марки OPEL VEKTRA, номерний знак НОМЕР_4; а також те, що ОСОБА_7 надав свідоцтво на даний автомобіль, зареєстрований у Республіці Польща, який він придбав з рук без оформлення будь-яких договорів, а відповідач даний факт нічим не спростував (а.с.49).

Суд також бере до уваги показання свідка ОСОБА_7, який зазначив, що знаходиться з ФОП ОСОБА_1 у дружніх відносинах та позивач є хрещеним батьком його сина, а тому часто перебуває на робочому місці позивача. Крім того, суд враховує те, що свідок займається вантажними перевезеннями власним транспортом відповідно до цивільно-правових договорів та з 12.11.2018 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.14, 50-53, 176-178).

За таких обставин, суд вважає доводи представника відповідача з приводу виявленого в ході інспекційного відвідування порушення законодавства про працю необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 31.10.2018 два примірника акта № ІФ 1879/350/АВ від 30.10.2018 були відправлені на поштову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення у ньому (номер відправлення 656). Відправлення позивачем не отримане.

Відповідно до п.2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрівь України № 509 від 17.07.2013 (далі Порядок №509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (п.6 та п.7 Порядку №509).

02.11.2018 начальником Управління Держпраці прийнято рішення про розгляд справи про накладення штрафу № ІФ1879/350/АВ/П/ТД та 07.11.2018 на поштову адресу позивача направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу №04-13/15-10/7423 від 05.11.2018. Повідомлення отримано позивачем 08.11.2018 (а.с.83- 84).

13.11.2018 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №ІФ1879/350/АВ/П/ПТ та направлено його до суду (а.с.81-82). Однак, в судовому засіданні представник відповідача не надав суду жодної інформації та документального підтвердження щодо розгляду даного протоколу, а позивач пояснив, що даних протокол був повернутий відповідачу у зв'язку із недоліками.

Крім того, ОСОБА_1 надано акт інспекційного відвідування, який позивачем отримано та підписано особисто 13.11.2018 (а.с.128-130).

Інспектором праці складено припис про усунення виявлених порушень № ІФ1879/350/АВ/П від 16.11.2018, яким зобов'язано позивача усунути виявлені порушення законодавства про працю в строк до 26.11.2018 (а.с.78-79). Припис направлено на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано позивачем 21.11.2018.

У зв'язку з неповерненням підписаного примірника припису, відповідачем складено акт про відмову від підпису № ІФ1879/350/АВ-ВП від 27.11.2018, який направлено позивачу 29.11.2018 рекомендованим листом (а.с.80).

Згідно із п.8 Порядку №509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п'ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

15.11.2018 у ході розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, що ФОП ОСОБА_1 заперечив наявність у нього порушень законодавства, а також надав на розгляді справи відомості про реєстрацію 12.11.2018 ОСОБА_7 як фізичної особи-підприємця, про що свідчить виписка з ЄДРПОУ(а.с.176-178).

На підставі акта інспекційного відвідування начальником Управління Держпраці винесено постанову про накладення штрафу № ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018 в розмірі 111 690 гривень за порушення законодавства про працю, а саме ч. 3 ст. 24 КЗпП України, відповідальність за яке передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (а.с.85-86).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України вказано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1. ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення законодавства під час проведення інспекційного відвідування, факт не оформлення трудових відносин із ОСОБА_7 не доведено, а тому застосування до позивача штрфу на підставі оскаржуваної постанови не може вважатись обгрунтованим.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018 та її скасування, а тому адміністративний позов належить задовольнити.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1116,91 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018, винесену Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області щодо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Стягнути з Управління Держпраці в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань даного суб'єкта владних повноважень на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 116,91 грн (одна тисяча сто шістнадцять гривень).Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ1879/350/АВ/ПТ/ТД-ФС від 15.11.2018, винесену Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області щодо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Стягнути з Управління Держпраці в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань даного суб'єкта владних повноважень на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 116,91 грн (одна тисяча сто шістнадцять гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_2

Управління Держпраці в Івано-Франківській області (, вул.Незалежності,67, м.Івано-Франківськ, 76018)

Суддя /підпис/ Лучко О.О.

Рішення в повному обсязі складене 05 лютого 2019 р.