Справа № 420/6452/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6452/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 7935,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначала, що за даними ГУ ДФС в Одеській області станом на 06.12.2018р. відповідно до даних інтегрованої картки платника, податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 7935,30грн. за платежем єдиний податок з фізичних осіб, яка виникла внаслідок нарахування єдиного податку на підставі заяви платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 08.02.2017р. Позивач, посилаючись на положення ст.36, 59, 87 Податкового кодексу України просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 7935,30 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2018р. відкрито провадження у вказаній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.01.2019р. до суду надійшло клопотання ГУ ДФС в Одеській області про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач повідомлялася про день та час слухання справи, однак у судове засідання не з'явився. Разом з тим, відповідач, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження по справі від 27.12.2018р. строк, відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

За реєстраційним номером облікової картки платника податків «320521971» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), який 30.03.2010р. зареєстрований як ФОП та підприємницька діяльність якого припинена 12.08.2014р. та у подальшому ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), який 16.01.2017р. зареєстрований як ФОП, тобто одна і та ж особа, але зі зміною прізвища.

Згідно інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1), за підприємцем станом на 30.11.2018р. рахується податковий борг (період лютий 2017 року - листопад 2018 року) по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 7935,30грн.(а.с.22-27).

При цьому, з інтегрованої картки платника податку (код РНОКПП НОМЕР_1) вбачається, що податковий борг виник по єдиному податку з фізичних осіб згідно поданої ним заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 08.02.2017р.

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст.16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що ГУ ДФС в Одеській області направлялась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) податкова вимога форми "Ф" №2709-17 від 14.06.2017р., проте заборгованість відповідачем не сплачена (а.с.10).

Доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 7935,30грн., до суду не надано.

Враховуючи викладене та те, що реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) є цифровим кодом який протягом усього життя не змінюється (крім випадків пов'язаних з релігійними переконаннями), а після смерті платника податків реєстраційний номер втрачає актуальність і не може бути присвоєний іншій особі, суд приходить висновку, про наявність підстав для стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) суми заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 7935,30грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області -задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 7935,30грн. (сім тисяч дев'ятсот тридцять п'ять гривень тридцять копійок) на бюджетний рахунок 5008, отримувач -УК у м.Одесі/Приморський р-н/18050400, код 38016923, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.