Справа № 815/1356/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1356/18

Категорія: 5.1.1 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу державного реєстратора комунального підприємства "Департамент державної реєстрації" Вальвакова Дмитра Гаріальдовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дністровська" до державного реєстратора комунального підприємства "Департамент державної реєстрації" Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 березня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дністровська" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправним рішення/дію державного реєстратора комунального підприємства "Департамент державної реєстрації" Вальвакова Дмитра Гаріальдовича щодо вчинення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії/запису від 06.03.2018 року №5000170, якою скасовано реєстраційну дія/запис № 4000170 від 27.02.2018 року, яка вчинена державним реєстратором комунального підприємства "Департамент державної реєстрації" Вальваковим Дмитром Гаріальдовичем та відновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію/запис № 4000170 від 27.02.2018 року, на підставі якої державним реєстратором комунального підприємства "Департамент державної реєстрації" Вальваковим Дмитром Гаріальдовичем внесені зміни до установчих документів ТОВ "Агрофірма Дністровський" ().

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Агрофірма Дністровська" зазначала, що 06.03.2018 року відповідач самостійно скасував реєстраційну дію №4000170 від 27.02.2018 року, якою ним зареєстровані зміни до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська». Позивач зазначає, що відсутні законні підстави для скасування з власної ініціативи державним реєстратором реєстраційної дії №4000170 від 27.02.2018 щодо державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Агрофірма Дністровська".

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що 27 лютого 2018 року ним внесено помилкові відомості щодо зміни місцезнаходження, зміни статутного капіталу та зміни складу засновників ТОВ "Агрофірма Дністровська", адже такі зміни стосувалися іншої юридичної особи, а саме приватного підприємства "Агрофірма Дністровська". З метою додержання прав юридичної особи, до відомостей про яку відповідачем помилково внесено зміни - ТОВ "Агрофірма Дністровська", ним скасовано помилкові записи, оскільки у інакшому випадку відповідач, знаючи про факт порушення майнових та корпоративних прав засновників ТОВ "Агрофірма Дністровська", не вжив би ніяких заходів, допустивши можливість отримання неправомірної вигоди від його помилки третіми особами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив зазначене рішення скасувати та прийняту нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що виправлення технічної помилки, відповідно до ст.32 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" можливе лише шляхом скасування запису про зміни до державного реєстру. Крім того, апелянт зазначає, що даний спір є приватно - правовим, а отже повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

27.02.2018 року державним реєстратором комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. вчинено реєстраційну дію №4000170, а саме державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Агрофірма Дністровська" зміна місцезнаходження, зміна статутного або кладеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, адресу підприємства змінено з « 68421, Одеська область, Арцизький район, с. Теплиця, вул. Центральна, 87» на « 01004, м. Київ, вул. Антоновича, 18».

З фотокопії, зробленої з офіційного ресурсу Державних реєстраторів, в якому відображено реєстраційні дії, вбачається, що 06.03.2018 року, реєстратором комунального підприємства департамент державної реєстрації Вальваковим Д.Г. вчинена реєстраційна дія №5000170 про скасування реєстраційної дії від 27.02.2018 року №4000170, після чого, як вбачається з матеріалів справи, адреса підприємства знову змінена з « 01004, м. Київ, вул. Антоновича, 18» на « 68421, Одеська область, Арцизький район, с. Теплиця, вул. Центральна, 87» (а.с.99).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що державний реєстратор не наділений повноваженнями щодо самостійного скасування реєстраційної дії, однак сам державний реєстратор Вальваков Д.Г. підтвердив, що він виправляв помилку шляхом скасування реєстраційної дії, на що, як вже зазначено судом, він не мав самостійних повноважень.

При цьому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з належності його розгляду судами адміністративної юрисдикції.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт 2 цієї ж частини і статті Кодексу встановлює, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб'єкт владних повноважень, згідно п.7 ч.1 ст.4 КАС України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки підставою звернення до суду стали протиправні, на думку позивача, реєстраційні дії відповідача щодо скасування реєстраційної дії від 27 лютого 2017 запису № 4000170, якою змінено склад засновників та місцезнаходження підприємства, отже позивач оскаржує до адміністративного суду дії суб'єкта владних повноважень - державного реєстратора, пов'язані з реєстрацією змін до установчих документів товариства.

Тобто звернення позивача до суду із цим позовом покликане необхідністю захисту права не у сфері публічно-правових відносин, а його корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Як вірно зазначив ОСОБА_3І.(один із засновників ТОВ "Агрофірма Дністровська"), звертаючись до суду першої інстанції з заявою про вступ у справу у якості третьої особи, в рамках зазначеної справи фактично вирішується спір щодо складу засновників підприємства, що може вплинути на розподіл голосів учасників товариства.

Судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанцій про те, що спір у цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини стосуються права учасників справи, пов'язаних діяльністю та управлінням юридичної особи.

Крім того, судова колегія враховує, що станом на час здійснення оскаржуваних реєстраційних дій, вирішувались наступні спори:

- в Господарському суді Одеської області знаходились справа № 916/2809/17 за позовом ОСОБА_6 (учасник ТОВ "Агрофірма Дністровська") до ОСОБА_4 (учасник ТОВ "Агрофірма Дністровська"), за участю третіх осіб ТОВ "Агрофірма Дністровська" про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Дністровська",

- в Касаційному господарському суду знаходилась справа № 916/1973/17 за позовом ОСОБА_7 (учасник ТОВ "Агрофірма Дністровська") до ТОВ "Агрофірма Дністровська" про визнання недійсним пункту 9.14. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська", зареєстрованого 15.03.2017 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області (номер запису 2000170).

- в Касаційному господарському суду знаходилась справа № 916/2081/17 за позовом ОСОБА_8 (учасник ТОВ "Агрофірма Дністровська") до ТОВ "Агрофірма Дністровська" про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Агрофірма «Дністровська» від 21.01.2017р., оформлене протоколом №1 зборів учасників товариства від 21.01.2017р. та визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Агрофірма «Дністровська» від 04.03.2017р., оформлене протоколом №2 зборів учасників товариства від 04.03.2017р.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що між позивачами та відповідачем (суб'єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, а спір існує між товариством та його учасниками (засновниками), та не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Оскільки має місце господарський спір учасників товариства з позивачем з приводу визнання права на корпоративні права товариства, щодо якого проведена державна реєстрація стосовно зміни складу засновників підприємства та його місцезнаходження, то вимоги щодо правомірності реєстраційних дій, в даному випадку, мають бути заявлені у рамках господарської справи.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цієї ж земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб'єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року по справі №823/2042/16.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції. Враховуючи викладене, судова колегія прийшла до висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства

Висновки суду узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 04 вересня 2018 № 823/2042/16.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлений ст.19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження в ній.

Керуючись ст.ст.308,311,315,319,321,322,325,329 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державного реєстратора комунального підприємства "Департамент державної реєстрації" Вальвакова Дмитра Гаріальдовича - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року скасувати та ухвалити постанову про закриття провадження у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дністровська" до державного реєстратора комунального підприємства "Департамент державної реєстрації" Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 07 лютого 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко