Справа № 1440/1591/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/1591/18

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Кравченка К.В., Єщенка О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2018 року ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі по тексту - відповідач, Департамент), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради у призначенні субсидії ОСОБА_2 з 01.10.2016 року по 01.05.2017 року, що викладена у листі від 18.06.2018 року № 4250/09.02-11-01 Управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради;

- зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення/перерахунок субсидії з 01.10.2016 року по 01.05.2017 року.

Ухвалою від 23.10.2018 року суд задовольнив заяву позивача про зміну позовних вимог та постановив розглядати справу з урахуванням змінених позовних вимог у наступній редакції:

- визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо перерахунку субсидії на трьох зареєстрованих осіб, наданої ОСОБА_2 з 01.10.2016 року по 01.05.2017 року незаконними;

- скасувати рішення Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про перерахування субсидії, наданої ОСОБА_2 з 01.10.2016 року по 01.05.2017 року та зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради перерахувати субсидію, надану ОСОБА_2 з 01.10.2016 року по 01.05.2017 року з розрахунку п'яти фактично проживаючих осіб.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач неправомірно перерахував йому субсидію за період з 01.10.2016 року по 01.05.2017 року, розраховуючи субсидію виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, а не кількості осіб, які фактично там проживають.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001, ) - задоволено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем підтверджено той факт, що у будинку проживає та зареєстровано п'ять осіб. Одночасно з цим, відповідачем не надано жодного доказу, з якого було би встановлено, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано лише 3 особи. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про повне задоволення вимог позивача.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано той факт, що у разі коли кількість фактичних проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають. При автоматичному перерахунку субсидії з травня 2017 року з'ясовано, що за адресою, вказаною позивачем, зареєстровано лише 3 особи, хоча позивачем зазначено 5 осіб.

Таким чином, дії відповідача відповідають нормам чинного законодавства, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року у розмірі: з 01.10.2016 року по 28.02.2017 року - 1071,40 грн. щомісяця, з 01.03.2017 року - 1132,90 грн., з 01.04.2017 року - 1184,30 грн. Субсидію було розраховано на підставі поданої ОСОБА_2 заяви, декларації про доходи і витрати позивача, в якій позивач зазначив 5 зареєстрованих осіб в житловому приміщенні та довідки відділу соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка, в якій зазначено, що в житловій будівлі позивача проживають та зареєстровано 5 осіб.

Під час перерахунку субсидії Департаментом встановлено, що станом на 01.10.2016 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи. У зв'язку з цим ОСОБА_2 було перераховано субсидію на 3 зареєстрованих осіб. Змінений розмір субсидії склав: з 01.10.2016 року по 28.02.2017 року - 33,12 грн. щомісяця, з 01.03.2017 - 71,22 грн., з 01.04.2017 року - 124,26 грн.

В січні 2018 року позивач подав нову заяву про призначення житлової субсидії та додав до них декларації про доходи і витрати позивача, в якій позивач зазначив 5 зареєстрованих осіб в житловому приміщенні та довідки відділу соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка, в якій зазначено, що в житловій будівлі позивача проживають та зареєстровано 5 осіб.

Субсидію призначено на період з 01.01.2018 року по 31.01.2018 року у розмірі 203,79 грн., з 01.02.2018 року по 31.03.2018 року - 203,69 грн. щомісячно.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить із того, що пунктом 6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

Відповідно до пункту 7 Положення субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, з якого призначається субсидія. У разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих (довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці у зв'язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку), акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактично проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці). У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи наявні довідки Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради відділу соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка від 01.10.2015 року № 3521 (а.с.9), від 26.10.2017 року № 3796 (а.с.10) та від 14.12.2017 року (а.с.11), видані ОСОБА_3 про те, що вона, а також її чоловік ОСОБА_2, а також їх діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно проживають та зареєстровані у 3-кімнатному будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, позивачем підтверджено той факт, що у будинку проживає та зареєстровано п'ять осіб. Одночасно з цим, відповідачем не надано жодного доказу, з якого було би встановлено, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано лише 3 особи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції , про повне задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат, то суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи те, що ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019 року, на підставі ст.133 КАС України, сплату судового збору за подання апеляційної скарги було відстрочено до ухвалення судового рішення, але апелянт не надав докази сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 2114 грн. 40 коп. має бути стягнений з Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради () на користь Державного бюджету України (рахунок отримувача - №1007, отримувач коштів: УК у м. Одесі /Приморський р-н/ 22030101, код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101,) несплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 40 коп..

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Кравченко К.В.