Справа № 420/5363/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5363/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-1552,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-1552 від 19 червня 2018 року.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-1552 залишено без руху, надано 5-денний термін на усунення недоліків позову та вказано, що недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви, оригіналу чи копії оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, доказів отримання рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 27.08.2018 року №6872/А/15-32-13-09-05 за результатами досудового врегулювання спору 29.08.2018 року (з копією сторонам), доказів зарахування сплати судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України згідно квитанції про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

05 листопада 2018 року ухвалою суду ОСОБА_1 продовжено строк усунення недоліків позовної заяви та наданий 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року заяву представника позивача про продовження строку усунення недоліків задоволено та продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

03 грудня 2018 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №32268/18), відкрито провадження у даній адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 15 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ВІННЕР-ОДЕСА» було укладено договір комісії №1505/18LR у відповідності до якого, позивач взяв на себе зобов'язання придбати та оплатити товар (транспортний засіб) марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску. Зазначає, що загальна сума договору станом на дату укладання даного договору складала 39200 євро, що при установленому комерційному курсі української гривні по відношенню до євро станом на дату укладання вищезазначеного договору в еквіваленті складало 1225500 грн. Вказує, що в ціну договору враховано податок на додаткову вартість, який складає 204250 грн., та що на момент укладання договору комісії № 1505/18LR від 15 травня 2018 року установлений комерційний курс гривні по відношенню до євро складав 31 грн. 25 коп. за 1 (один) Євро. Зазначає, що 17 травня 2018 року ОСОБА_1 було сплачено на рахунок ВАТ «ВІННЕР-ОДЕСА» 1225500 грн. за транспортний засіб марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску. Також було сплачено збір при першій постановці на облік вищевказаного транспортного засобу в сумі 51062 грн. 50 коп. у відповідності до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР та Порядком № 1740, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 р. Вказує, що 17 травня 2018 року при проведенні всіх розрахунків за позивачем було зареєстроване право власності на вказаний транспортний засіб, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХК № 632800 від 17 травня 2018 року. Зазначає, що 18 липня 2018 року отримав поштове повідомлення, в якому містився лист від Головного управління ДФС в Одеській області від 19 червня 2018 року за № -1552 із зазначенням, що позивачу необхідно сплатити транспортний податок за 2018 рік на новий транспортний засіб марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску в сумі 16666 грн. 67 коп., з яким не погодився та направив до ДПІ в Малиновському районі м. Одеси заяву від 20 липня 2018 року про зняття нарахованого транспортного податку за 2018 рік на новий транспортний засіб марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску. 29 серпня 2018 року через представника - адвоката ОСОБА_2 було отримано відповідь на вищевказану заяву від Головного управління ДФС в Одеській області за вих. № 6872/А/15-32-13-09-05 від 27 серпня 2018 року, в якому зазначено, що Головне управління ДФС в Одеській області залишає без змін податкове повідомлення від 16 червня 2018 року за № -1552. Посилаючись на ст.ст.4, 8, 10, 12, 54, 265, 267 Податкового кодексу України, Порядок складання та направлення (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236, рішення Одеської міської ради № 6257-VI від 21 січня 2015 року «Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку» зазначає, що застосування контролюючим органом положень ст. 267 ПК України з метою оподаткування транспортним податком фактична вартість якого не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати не може мати місце у 2018 році, а може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2019 року, а тому визначення суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 16666 грн. 67 коп. не відповідає положенням ПК України та є протиправним. Вказує, що враховуючи те, що позивач придбав транспортний засіб марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску, за 1225500 грн., що не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, тому вищезазначений транспортний засіб не може підпадати під категорію транспортних засобів, за які необхідно сплачувати транспортний податок за 2018 рік на новий транспортний засіб марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску в сумі 16666 грн. 67 коп., так як законодавець чітко вказує, що такі дії є протиправними.

21 грудня 2018 року до суду за вх.№40051/18 надійшов відзив на позов (а.с.89-92), у якому відповідач зазначає, що згідно отриманої інформаційної системи встановлено, що по фізичній особі ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль LAND ROVER DISCOVERY SPORT, 2018 р.в., об'єм циліндрів двигуна 1999 куб.см. Вказує, що 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, яким, шляхом викладення в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України, введено транспортний податок. В свою чергу Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема,у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 р. Посилаючись на ст.ст. 265, 267 Податкового кодексу України, Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року вказує, що вартість автомобіля автомобіль LAND ROVER DISCOVERY SPORT, 2018 р.в., об'єм циліндрів двигуна 1999 куб.см. - 1476107,18 гривень 18 копійок. Вказує, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 є об'єктом оподаткування у 2018 році згідно Постанови КМУ від 18.02.2016 року № 66. Зазначає, що ГУ ДФС в Одеській було сформовано податкове повідомлення-рішення з транспортного податку № 1552 від 19.06.2018 року на суму 16666.67 гривень 67 копійок за 2018 рік. Вказує, що рішення Одеської міської ради від 08.02.2017 року № 1600-УІІ «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 21.01.2015 року № 6257-УІ «Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку», яким встановила у 2017 році податок на майно на території м. Одеси на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Бюджетного кодексу України, Податкового кодексу України, враховуючи зміни, внесені Законом України від 20.12.2016 р. № 1791-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році». Вищезазначене рішення було офіційно оприлюднено 17.02.2017 року. При цьому у 2018 році не встановлювався новий податок, змінювалась його ставка та змінювалися вимоги до об'єкта оподаткування в частині об'єму двигуна автотранспортного засобу. Таким чином, незважаючи на факт прийняття та оприлюднення органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків і зборів на 2018 рік, після 15 липня 2017 року, норми таких рішень діють у плановому 2018 році.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

08 січня 2019 року до суду від позивача за вх.№488/19 надійшла відповідь на відзив (а.с.97-102), у якій зазначає, що у відзиві на адміністративний позов Головне управління ДФС в Одеській області посилається на те, що транспортний засіб марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску, коштує 1476107 (один мільйон чотириста сімдесят шість тисяч сто сім) грн. 18 коп. хоча дані обставини не відповідають дійсності, так як вищезазначена сума становить максимальну вартість такого транспортного засобу, а у відповідності до п. 5 Методики визначення середньо ринкової легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року за № 66, повинні враховувати низку параметрів, з врахуванням комплектації транспортного засобу. Вказує, що фактично вартість транспортного засобу марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску склала 1225500 грн. з врахуванням параметрів та вимоги п.3, п.5 Методики визначення середньо ринкової легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року за № 66. У відповідності до методики розрахунку транспортного засобу марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року випуску, яка є у вільному доступі на офіційному сайті міністерстві економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість транспортного засобу придбаного ОСОБА_1, станом на 2018 рік становить 1236738 грн. 45 коп. Враховуючи вищенаведене, середньоринкова вартість транспортного засобу марки «Land Rover», модель «Discovery Sport», кольору «Narvik Black», номер кузову, шасі «НОМЕР_3», 2018 року у відповідності до вимог п.п. 267.2.1., п. 267.2 ст. 267 ПК України станом на перше січня податкового (звітного) року не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить понад 1396125 гривень.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи те, що провадження у справі відкрито 03 грудня 2018 року, строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв'язку із перебуванням головуючого судді Вовченко О.А. у період з 28.01.2019 року по 01.02.2019 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено суддею 04.02.2019 року (перший робочий день).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.34-35), 17 травня 2018 року за ОСОБА_1 зареєстрований легковий автомобіль марки Land Rover, модель Discovery Sport, тип «загальний легковий універсал-в», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2018 року випуску, тип пального - дизель, об'єм двигуна - 1999. Вказаний транспортний засіб зареєстрований за позивачем на підставі договору комісії №1505/18LR, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «ВІННЕР-ОДЕСА» (а.с.27-30), згідно якого ціна договору складала 39200 євро, в еквіваленті 1225550 грн.

19.06.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-1552 (а.с.94), яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб 18011000 за податковий період 2018 рік у розмірі 16666,67 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано позивачу 22.06.2018 року, що підтверджується фіскальним чеком та отримано позивачем 29.06.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.94).

20.07.2018 року ОСОБА_1 подав до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси заяву (а.с.37), якою просив зняти нарахований йому транспортний податок на 2018 рік, за результатами розгляду якої отримав листа головного управління ДФС в Одеській області №6872/А/15-35-13-09-05 від 27.08.2018 року (а.с.38-39), згідно якого податкове повідомлення-рішення № 0-1552 від 19.06.2018 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» №0-1552 від 19.06.2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем спірного рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем принципу стабільності податкового законодавства, суд зазначає наступне.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі Закон №71-VIII), яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України, введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.

Рішенням Одеської міської ради від 21.01.2015 року № 6257-VІ з 01.01.2015 року на території м. Одеси встановлено податок на майно в частині транспортного податку згідно з «Положенням про податок на майно в частині транспортного податку».

Рішенням Одеської міської ради №1600-VII від 08.02.2017 року «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 21 січня 2015 року №6257-VI «Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку», (оприлюднено в газеті «Думська площа» (додаток до газети «Одесский вестник») №8-9 від 17.02.2017 року), встановлено у 2017 році податок на майно на території м. Одеси на підставі пункту 24 частини першої статті 26, статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підпункту 19 пункту 1 статті 64 Бюджетного кодексу України, пункту 10.2. статті 10, підпункту 265.1.2. пункту 265.1. статті 265, статті 267 Податкового кодексу України, враховуючи зміни до Податкового кодексу України, внесені законами України від 20.12.2016 р. № 1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році», від 21.12.2016 р. № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні».

Так, згідно вказаного рішення Одеської міської ради пункт 3 Положення про податок на майно в частині транспортного податку встановлює, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до п.8.1 ст.8 Податкового кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно, до складу якого, відповідно до підпункту 265.1.2 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України входить транспортний податок.

Відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пп. 4.1.9, п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі стабільності, який передбачає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Таким чином, враховуючи те, що рішення Одеської міської ради №1600-VII «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 21 січня 2015 року №6257-VI «Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку», яким встановлено ставку транспортного податку, прийнято 08.02.2017 року, тобто раніше, ніж за шість місяців до 2018 року, інших рішень, якими би вносились зміни до транспортного податку Одеською міською радою не приймались, суд зазначає, що відповідачем принцип стабільності податкового законодавства не порушувався.

Підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 ст. 267 ПК України (в редакції, чинній на момент придбання позивачем автомобіля) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п. 4 та п.13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 № 66 (далі - Методика №66) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку. Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Зі змісту пп. 267.2.1 ч. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України та Методики № 66 вбачається, що повноваження та обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Відповідно до пп. 267.2.1 ч. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Суд зазначає, що на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвиту і торгівлі Україні (http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA) опубліковано Перелік легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, у якому міститься транспортний засіб марки Land Rover, модель Discovery Sport, рік випуску (включно) до 1 року, об'єм циліндрів двигуна 2.0, тип пального дизель.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» статтею 8 встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривні.

Відповідачем до суду надано розрахунок вартості транспортного засобу із вищевказаного офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвиту і торгівлі Україні від 19.06.2018 року (а.с.95), згідно якого середньоринкова вартість легкового автомобіля марки Land Rover, модель Discovery Sport, 2.0, внутрішнього згорання, дизель, рік випуску 2018 становить 1476107,18 грн., що становить 396,48 розмірів мінімальної заробітної плати.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що середньоринкова вартість придбаного позивачем транспортного засобу становить 1236738,45 грн., оскільки наданий позивачем на підтвердження вказаного твердження розрахунок вартості транспортного засобу марки Land Rover, модель Discovery Sport, 2.0, внутрішнього згорання, дизель, рік випуску 2018 був сформований позивачем 04.01.2019 року, в той час як середньоринкова вартість визначається станом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до ч. 2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 9 КАС України, визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Головне управління ДФС в Одеській області при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяло у межах повноважень на підставі податкового законодавства, а відтак підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-1552 від 19.06.2018 року відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 241- 246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-1552 від 19.06.2018 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2).

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя Вовченко O.A.

.