Справа № 826/5353/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5353/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи Кріплення" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.09.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Київській області від 11.01.2018 № та № , від 27.03.2018 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.09.2018 позов задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явилися представники сторін. Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на доводи зазначені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з того, що висновок контролюючого органу щодо протиправного заниження позивачем податку на прибуток внаслідок завищення витрат не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу від 05.10.2017 №1788, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на 4 квартал 2017 року, ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Системи Кріплення» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.14 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.14 по 30.06.2017, про що складено акт перевірки від 08.12.17 №973/10-36-14-02-13/38591219.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Системи Кріплення»:

- пп.14.1.36, пп.14.1.27, пп.14.1.231, п. 14.1 ст.14, п.138.1, 138.2, 138.4, п.п.138.10.3 ст. 138, пп.1391.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 3 610 068 грн., у тому числі по періодам: за 2014 рік - 1 240810,00 грн., за 2015 рік - 2 055 042,00 грн., за 2016 рік - 215 348,00 грн., за 1 квартал 2017 року - 31 729,00 грн., за півріччя 2017 року - 98 868,00 грн. (у т.ч. 2 квартал 2017 на суму 67139,00 грн.);

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 791 732,00 грн., в тому числі по періодам: за грудень 2014 року - 791 732,00 грн.

Як встановлено під час перевірки, товариством згідно актів на списання товарів від 31.12.2014 № 158 було списано фольгу алюмінієву в кількості 46 800 кг. на суму 2 270 327,60 грн. стрічку алюмінієву товщиною 0,19 в кількості 26 500 кг. на суму 1 199 125,00 грн., стрічку алюмінієву товщиною 0,21 в кількості 16114 кг. на суму 726 741,40 грн. Таким чином ТОВ «Системи Кріплення» було списано фольги в загальній кількості 89 414,00 кг на загальну суму 4 196 194,00 грн.

У бухгалтерському обліку дана операція зафіксована записом: Д-т 93 «Витрати на збут», К-т 28 «Товари».

Згідно наказу від 25.11.2014 №6-ОД з 01.12.2014 для запобігання псуванню картонної упаковки використовувалися вкладиші з алюмінієвої фольги.

До перевірки було надано норми списання фольги алюмінієвої : коробка к1 - 0,086785 кг. на 1 вкладку, коробка к2 - 0,054667 кг. на 1 вкладку, коробка к3 - 0,099733 кг. на 1 вкладку, коробка к5 0,162235 кг. на 1 вкладку, коробка гофрокороб 80*80 - 0,0605 кг. на 1 вкладку, коробка гофрокороб 80*80 - 0,0865 кг. на 1 вкладку.

Згідно акту списання було використано коробки в кількості : коробка к1 кільк. вкладок 12000, норма витрат на 1 вкладку - 0,086785 кг. (1041,42кг.), коробка к2 кільк. вкладок 9460, норма витрат на 1 вкладку- 0,054667кг. (517,1498кг.), коробка к3, кільк.вкладок 13870, норма витрат на 1 вкладку - 0,099733 кг. (1383,297кг.), коробка к5, кідьк.вкладок 9220, норма витрат на 1 вкладку - 0,162235 кг. (1495,807кг.), коробка гофрокороб 80*80, кільк.вкладок 860, норма витрат на 1 вкладку - 0,0605 кг. (52,03кг.), коробка гофрокороб 80*80, кільк.вкладок 6610, норма витрат на 1 вкладку - 0,0865 кг. (571,765кг.).

Таким чином, товариством в господарській діяльності було використано 5061,468 кг. на суму 237 534,70 грн.

Враховуючи даний розрахунок перевіркою встановлено, що ТОВ «Системи Кріплення» потребувало для пакування товару 5 061,468 кг. на суму 237 535 грн., а списано фольги в загальній кількості 89 414 кг. на загальну суму 4 196 194 грн. Відповідно завищено витрати на загальну суму 3 958 659,00 грн. (4196194 грн.-237535 грн.).

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 11.01.2018 №, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 989665,00 грн., у тому числі: 791732,00 грн. - основний платіж, 197933,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- від 11.01.2018 №, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 3998825,00 грн., у тому числі: 3 610 068,00 грн. - основний платіж, 388 757,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.03.2018 №9549/6/99-99-11-01-01-25 скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.01.2018 № в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 2 897 509,00 грн., та 210 617,00 грн. фінансових санкцій, в іншій частині ППР - залишено без змін, а скаргу - задоволено частково.

Позивачем було отримано нове податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2018, яким позивачу визначено додаткове податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 890 699,00 грн., у тому числі: 712559,00 грн. - основний платіж, 178 140,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Як встановлено, у грудні 2014 року ТОВ «Системи кріплення» було отримано від ТОВ «Профільні технології» фольгу алюмінієву та стрічку алюмінієву у загальній кількості 89 414,00 кг. на загальну суму 4 196 194,00 грн., та оприбутковано на свій баланс 30.12.2014 згідно видаткової накладної № ПТ 1763 від 30.12.2014 на рах. 281 «Товари».

Податковий кредит в частині придбання фольги та стрічки в грудні 2014 року був сформований Позивачем відповідно до податкової накладної № 46 від 30.12.2014 на суму 4 896 661,98 грн. у т.ч. ПДВ 816 110,33 грн., яка у встановлені строки зареєстрована в ЄРПН (14.01.2015).

Як зазначає Позивач, фольга та стрічка, яка була придбана у грудні 2014 року, була повністю використана в грудні 2014 року - періодах 2015 року, про що свідчать дані наданих для перевірки оборотно-сальдових відомостей по рахунку 281. Наступна закупка фольги відбулася лише в липні 2015 року, а стрічки лише в серпні 2015 року.

Використання даного матеріалу в господарській діяльності свідчить фактор безперервності використання цього матеріалу для потреб упаковки відвантажуваних товарів зі складу підприємства.

Також, позивачем надано звіт незалежного аудитора стосовно проведених узгоджених процедур щодо підтвердження або спростування факту використання у господарській діяльності ТОВ «Системи Кріплення» виробничих запасів, а саме: фольги та стрічки алюмінієвої в грудні 2014 року та періодах 2015 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Системи Кріплення» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.14 р. по 30.06.2017 р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.14 р. по 30.06.2017, проведена на підставі плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на 4 квартал 2017 року згідно вказаних положень Податкового кодексу України, з передбачених законодавством підстав.

Згідно абз.1 п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених р.II цього Кодексу.

Згідно п. 138.8 ст. 138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

В пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як встановлено, фольга та стрічка отримані позивачем від ТОВ «Профільні технології» 30.12.2014 на підставі укладеного договору відповідального зберігання №1-з від 01.12.2014 та повністю використана в господарській діяльності ТОВ «Системи Кріплення» протягом грудня 2014 року - грудня 2015 року.

Необхідність використання вказаного товару в господарській діяльності зумовлена тим, що основним видом діяльності позивача є продаж кріпильних виробів, які потребують відповідного пакування з огляду на гострі кінці виробів.

В цілях доставки товару в торговельні мережі позивачем було укладено договір №306/лцк від 09.12.2014 з ТОВ «Епіцентр К», яким передбачено приймання-передачу акту на рівні вантажних місць (палет, короби).

Згідно наказу від 25.11.2014 №6-ОД з 01.12.2014 по підприємству позивача для запобігання псуванню картонної упаковки використовувалися вкладиші з алюмінієвої фольги.

ГУ ДФС в Київській області зроблено розрахунки застосовуючи норми витрат на фольгу, які було надано ТОВ «Системи кріплення» під час перевірки, для розрахунку витрат як фольги, так і стрічки.

Однак, це різні матеріали з різним функціональним призначенням (вкладиші з фольги є складовою картонної упаковки, стрічка ж застосовується для фіксації товару на палетах при його доставці в торгівельні мережі).

Крім того, представник позивача в судовому засіданні вказав, що під час перевірки податковому органу було надано норми списання лише щодо фольги алюмінієвої, тоді як щодо стрічки таких норм не надавалися, оскільки був відсутній відповідний запит від представників контролюючого органу. В той же час, висновок про завищення витрат стосується і стрічки також.

Відповідно до звіту незалежного аудитора від 05.06.2018 № 97, встановлено, що при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік ТОВ «Системи Кріплення» не враховано в залишках пакувальних матеріалів вартості вкладишів, які були виготовлені з фольги в грудні 2014 року, що спричинило завищення витрат при списанні фольги, також завищені витрати від списання стрічки алюмінієвої. Цим самим було занижено об'єкт оподаткування податком на прибуток на 3849,0 т. грн. і суму податку на прибуток на 692,8 т. грн.;

При умові донарахування 692,8 т. податку на прибуток за 2014 рік, потрібно в сумі 692,8т. грн. зменшити суму податку на прибуток за 2015 рік.

Відповідно відсутня необхідність донарахувань податкових зобов'язань з ПДВ за грудень 2014 року, оскільки факт придбання фольги та стрічки алюмінієвої та використання на постійній основі в господарській діяльності ТОВ «Системи Кріплення», починаючи з грудня 2014 року документально підтверджено.

Всі документи про придбання стрічки та фольги, а саме договір відповідального зберігання, накладні на придбання, документальне підтвердження факту оплати, норми, акти на списання були належним чином оформлені та надані до перевірки.

Контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено порушень податкового законодавства позивачем, та неправомірно залишено поза увагою інші докази фактичного використання товару у господарській діяльності, крім наданих нормативів використання фольги алюмінієвої.

Щодо донарахованого податку на додану вартість, то судом першої інстанції правильно зроблено висновок про протиправне формування податкового кредиту у розмірі 791 732 грн. за грудень 2014 що стосується податкової накладної № 46 від 30.12.2014 р., складеної на суму постачання 4 896 661,98 грн. у тому числі ПДВ 816 110,33 грн., яка у встановлені строки зареєстрована в ЄРПН (14.01.2015р.), і має похідний характер від попередньо зробленого висновку про протиправність заниження валових витрат по господарських операціях з використання фольги алюмінієвої та стрічки.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду від 26.09.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи Кріплення" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.09.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 05.02.2019