Справа № 804/1826/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/1826/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Ромбус-Приват"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року (суддя Захарчук-Брисенко Н.В., м. Дніпро)

у справі № 804/1826/18

за позовом Приватного підприємства "Ромбус-Приват"

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

У березні 2018 року ПП "Ромбус-Приват" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 08.11.2017 р. № , № .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 р. позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.11.2017 р. № . В іншій частині позовних вимог - відмолено.

В обґрунтування вказаного рішення суд першої інстанції зазначив про правомірність дій фіскального органу щодо спрямування поточних платежів підприємства з орендної плати за землю на погашення податкового боргу, що призвело до порушення строків сплати узгодженої суми грошових зобов'язань. З огляду на це, суд дійшов висновку про правомірність застосування до ПП "Ромбус-Приват" штрафних санкцій, передбачених п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у сумі 34959,12 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017 р. Водночас, суд не погодився із застосуванням до підприємства штрафних санкцій, передбачених п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у сумі 297924,06 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017 р., посилаючись на відсутність складу податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті грошового зобов'язання, оскільки погашення фіскальним органом раніше існуючого податкового боргу підприємства за рахунок своєчасно сплачених ним грошових зобов'язань є дією фіскального органу, а не підприємства (а.с.140-142).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги ПП "Ромбус-Приват" зазначило про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також про невідповідність резолютивної частини оскаржуваного рішення висновкам суду, викладеним у мотивувальній частині цього ж рішення, що призвело до неправильного вирішення справи.

Скаржник зазначив про безпідставність застосування до нього штрафних санкцій відповідно до податкового повідомлення-рішення від 08.11.2017 р. № у сумі 297 924,06 грн., оскільки погашення фіскальним органом раніше існуючого податкового боргу підприємства за рахунок своєчасно сплачених грошових зобов'язань з орендної плати за землю є дією фіскального органу, а не підприємства. Відповідно, у діях підприємства відсутній склад податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасному поданні платіжного доручення до установи банку по сплаті податкового боргу з орендної плати за землю.

При цьому, скаржник зазначив, що суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного рішення погодився з викладеною позицію підприємства. Натомість, у резолютивній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції залишив податкове повідомлення-рішення від 08.11.2017 р. № про застосування до ПП "Ромбус-Приват" штрафних санкцій у сумі 297924,06 грн. в силі.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.11.2017 р. № скаржник зазначив, що застосування штрафних санкцій відповідно до вказаного рішення є протиправним, оскільки в цьому випадку мова йде про неузгоджені податкові зобов'язання, що не було встановлено судом першої інстанції.

Скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017 р. про застосування до підприємства штрафної санкції у сумі 297924,06 грн., та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у цій частині. Також, скаржник просить змінити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 р. в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017 р. шляхом зміни (викладення у новій редакції) мотивувальної частини оскаржуваного рішення про задоволення вказаної позовної вимоги (а.с. 149-153).

29.10.2018 р. від відповідача засобами поштового зв'язку надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить у задоволенні апеляційної скарги ПП "Рамбус-Приват" відмовити повністю. В обґрунтування вказаних вимог відповідач зазначив, що застосування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017 р. у сумі 297 924,06 грн. на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України є правомірним, що відповідає позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 04.04.2018 р. у справі № 815/5491/16 (К/9901/3770/17) (а.с. 199-200).

У судовому засіданні 22.01.2019 р. представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Скаржник, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 222), в судове засідання свого представника не направив, надав клопотання про здійснення подальшого розгляду справи без його участі (а.с. 223).

З огляду на це, враховуючи норми ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий розгляд проведено без участі представника позивача.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2017 р. службовою особою ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку ПП "Ромбус-Приват" з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за квітень-травень 2017 року, березень-грудень 2016 року, за результатами якої складено акт № 24751/04-36-12-27/33396638 (а.с. 28-31).

Відповідно до висновків вказаного акта, перевіркою встановлено порушення платником податків вимог п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за податковими деклараціями з орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік від 09.02.2016 р. № та за 2017 рік від 20.02.2017 р. № .

Враховуючи вказані висновки акта перевірки від 05.10.2017 р., ГУ ДФС у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення-рішення від 08.11.2017 р.:

- № про застосування до ПП "Ромбус-Приват" штрафу у розмірі 34959,12 грн., що становить 10 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого узгодженого податкового зобов'язання (а.с. 9);

- № про застосування до ПП "Ромбус-Приват" штрафу у розмірі 297924,06 грн., що становить 20 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого узгодженого податкового зобов'язання (а.с. 12).

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Спір, що виник між сторонами, має дві підстави, які підлягають оцінці судом: по-перше, це правомірність застосування штрафу за порушення строку сплати грошового зобов'язання, що передбачений ст. 126 Податкового кодексу України, у випадку, коли несвоєчасна сплата виникла внаслідок виконання контролюючим органом вимог, передбачених п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України; по-друге, це безпідставне зарахування поточних платежів підприємства в рахунок неузгоджених податкових зобов'язань.

Щодо податкового повідомлення-рішення № про застосування до ПП "Ромбус-Приват" штрафу у розмірі 297924,06 грн., що становить 20 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого узгодженого податкового зобов'язання.

Колегія суддів враховує, що Верховним Судом сформовано правову позицію щодо можливості застосування до платника податків штрафних санкцій при виконанні контролюючим органом встановленого положеннями пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України обов'язку зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати.

Так, у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі №815/5491/16 зазначено, що у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов'язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов'язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України та у випадку несвоєчасного погашення якої, ДПІ нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 126 Податкового кодексу України у залежності від терміну затримки.

При цьому, санкція норми ст. 126 Податкового кодексу України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним у строки, встановлені цим кодексом узгодженої суми грошового зобов'язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм пункту 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України стаття 126 не містить.

Тому, зарахування контролюючим органом на підставі приписів пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу, не унеможливлює застосування до платника податку штрафних санкцій за неналежне виконання ним податкових зобов'язань.

Така судова практика є сталою і підтверджується низкою судових рішень Верховного Суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання скаржника на судові рішення Вищого адміністративного суду України, Верховного Суду України не можуть бути враховані, оскільки на час розгляду справи не мають для суду обов'язкового характеру та не відповідають практиці Верховного Суду.

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо скасування податкового повідомлення-рішення № про застосування до ПП "Ромбус-Приват" штрафу у розмірі 297924,06 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо податкового повідомлення рішення № про застосування до ПП "Ромбус-Приват" штрафу у розмірі 34 959,12 грн., що становить 10 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого узгодженого податкового зобов'язання.

Протиправність вказаного податкового повідомлення-рішення обґрунтована в позовній заяві тим, що відповідач неправомірно включив до узгоджених грошових зобов'язань позивача суму, визначену податковим повідомленням-рішенням № 000961203 від 13.04.2016 року, яке на час здійснення камеральної перевірки та прийняття оскаржуваного ППР № була неузгодженою, оскільки позивачем була оскаржена в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача виник податковий борг на підставі узгодженого податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням рішенням № від 03.04.2015 року.

Відповідачем 21.02.2017 року було прийнято податкове повідомлення рішення №000961203, яким визначено суму штрафної санкції 237672,26 грн. за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 03.04.2015 року.

Позивачем було оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення спочатку в адміністративному порядку, а відразу після завершення процедури адміністративного оскарження - до Дніпропетровського окружного адміністративного суду і на час прийняття оскаржуваного відповідачем рішення розгляд справи № 804/3450/17 тривав. Таким чином, грошові зобов'язання, визначені податковим повідомленням-рішенням №000961203, не набули статусу узгоджених.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не спростовує наведених позивачем тверджень. Більш того, вони підтверджені наявною в справі відповіддю ДФС України, згідно з якою грошові зобов'язання, визначені податковим повідомленням-рішенням №000961203 від 21.02.2017 року, як неузгоджені, були виключені з інтегрованої картки платника податків після надходження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року про відкриття провадження у справі №804/3450/17 (а.с. 119-120).

Втім, з розрахунку, наведеного в таблиці акта перевірки, вбачається, що податковим повідомленням-рішенням № про застосування до ПП "Ромбус-Приват" штрафу у розмірі 34959,12 грн. нараховані штрафні санкції в розмірі 10% погашеної суми податкового боргу, а саме:

- за затримку сплати узгодженого грошового зобов'язання за податковим розрахунком земельного податку від 09.02.2016 р. № J06020 на 29 днів в сумі 157721,90 грн. нараховано 15772,19 грн. штрафу;

- за затримку сплати узгодженого грошового зобов'язання за податковим розрахунком земельного податку від 20.02.2017 р. № J06020 на 28 днів в сумі 94897,80 грн. нараховано 9480,78 грн. штрафу;

- за затримку сплати узгодженого грошового зобов'язання за податковим розрахунком земельного податку від 20.02.2017 р. № J06020 на 24 дня в сумі 97061,50 грн. нараховано 9706,15 грн. штрафу.

При цьому, погашення такої заборгованості здійснено зарахуванням коштів, які відповідно надішли за платіжними дорученнями: від 28.02.2017 року № 25 - оплата за платежем по строку 30.01.2017 року, від 23.06.2017 року № 66 - оплата в рахунок платежу по строку 30.05.2017 року, від 28.07.2017 року № 75 - оплата платежу по строку 30.06.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в т.ч. даних інтегрованої картки платника податків (а.с. 69), позивачу, з урахуванням рішення суду в справі №804/8624/15, яким було відмовлено у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.04.2015 року, поновлено нараховані штрафні санкції в сумі 16673306,96 грн.

Як зазначено вище, податковим органом цілком правомірно спрямовувались поточні платежі позивача в рахунок погашення податкового боргу, що виник за вказаним податковим повідомленням-рішенням.

Таким чином, підприємство, сплачуючи орендну плату щомісячно за податковою декларацією з орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік від 09.02.2016 року № за платіжним дорученням № 25 від 28.02.2017 року, затримало оплату на 29 днів в сумі 157721,90 грн., за що, з урахуванням вимог п.87.9 ст. 87, ст. 126 Податкового кодексу України здійснено нарахування штрафу у розмірі 10%, що складає 15772,19 грн.

Разом з тим, слід врахувати, що період камеральної перевірки включає квітень-травень 2017 року, березень-грудень 2016 року, проте в цій частині податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2017 року прийнято за порушення, що виходить за межі вказаних строків камеральної перевірки, адже сума штрафних санкцій нарахована за період з 30.01.2017 року по 28.02.2017 року. Отже, в цій частині спірне ППР не можна вважати правомірним, оскільки прийнято воно без належних правових підстав, тобто з порушенням порядку проведення камеральної перевірки.

Щодо нарахувань за затримку сплати узгодженого грошового зобов'язання за податковим розрахунком земельного податку від 20.02.2017 р. № J06020, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач не заперечує, що податкове повідомлення-рішення № 000961203 від 21.02.2017 року було оскаржено в судовому порядку, про що відповідачу стало відомо з часу отримання ухвали про відкриття провадження у справі № 804/3450/17 та достеменно було відомо на час здійснення камеральної перевірки в жовтні 2017 року, про що свідчить відповідь ДФС України (а.с. 119-120).

Таким чином, грошові зобов'язання, визначені податковим повідомленням-рішенням № 000961203 від 21.02.2017 не мали статусу узгоджених, тому податковий орган не мав підстав для спрямування на їх погашення поточних платежів з орендної плати, внаслідок чого виник податковий борг за податковим розрахунком земельного податку від 20.02.2017 р. № J06020, а тому нарахування штрафних санкцій за затримку сплати за період з 01.07.2017 року по 28.07.2017 року - за 28 днів затримання в сумі 9480,78 грн. (платіжне доручення № 75 від 28.07.2017 року) та за 24 дні затримання - з 31.05.2017 року по 23.06.2017 року в сумі 9706,15 грн. (платіжне доручення № 66 від 23.06.2017 року) є безпідставним.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2017 року є неправомірним та підлягає скасуванню.

Як вбачається з тексту оскаржуваного судового рішення, висновки суду, наведені в мотивувальній частині не відповідають резолютивній частині, не співпадають номери податкових повідомлень-рішень та суми донарахованих штрафних санкції, правова позиція суду є суперечливою і не ґрунтується на нормах матеріального права, позиції Верховного Суду в аналогічних справах, що свідчить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 317 КАС України зазначене є підставою для скасування судового рішення і прийняття нового рішення по суті позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Рішення суду слід скасувати, а позов задовольнити в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017 року. В решті позову слід відмовити.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Ромбус-Приват" задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 804/1826/18 скасувати.

Позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2017 року про застосування до Приватного підприємства "Ромбус-Приват" штрафу у розмірі 34 959,12 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 01.02.2019 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко