Справа № 753/10439/18
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/116/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25.01.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції м. Києва Тимощука Д.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції м. Києва Тимощука Д.М. та просив скасувати постанову серії НК № 968437 від 28.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. Позов обґрунтовано тим, що 28.05.2018 року інспектором Управління патрульної поліції м. Києва Тимощуком Д.М. була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 968437, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним. Суб'єктивна думка, припущення особи, яка склала протокол, що викладена у постанові, не відповідає положенням ст. 251 КУпАП та є недостовірною. Висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не з"явився. Просив слухати справу за його відсутності .

Відповідач в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення про їх отримання. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив. Про причини неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2018 року інспектором Управління патрульної поліції м. Києва Тищенком Д.М. була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 968437, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

З копії постанови вбачається, що ОСОБА_128.05.2018 року о 11-05 в м. Києві по вул.. Здолбунівській здійснив зупинку транспортного засобу Івеко д.н.з.НОМЕР_1 на місці для стоянки автомобілів людей з обмеженими можливостями, чим порушив п. 8.4 г ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно із ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором Управління патрульної поліції м. Києва Тищенком Д.М. при винесенні постанови було зазначено, що до постанови додаються пояснення та запис з бодікамери, однак, ані відзиву на позов, ані копій вказаних доказів, на спростування доводів позивача, - відповідачем суду надано не було, а відтак матеріали справи не містять будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок інспектора про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Разом з тим, доказів фотофіксації порушення інспектором патрульної поліції надано не було, а тому, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором патрульної поліції не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 28.05.2018 року посадова особа УПП в м. Києві припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, виходячи з положень ст. 77 КАС України, відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Втім, у даному випадку матеріали справи не місять жодних доказів (пояснень осіб, свідків, фото або відео фіксації) на підтвердження порушення позивачем вимог ПДР, окрім висновків посадової особи патрульної поліції, що зафіксовані в оспорюваній постанові.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не надано суду переконливих доказів безпідставності позовних вимог та доказів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обгрунтованість та законність позову, в зв»язку з чим останній підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 9, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції м. Києва Тимощука Д.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 968437 від 28.05.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, за яким постановою серії НК № 968437 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2018 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції м. Києва Тищнком Д.М., - притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1020,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Н.П. Чередніченко