Справа № 814/1067/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1067/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Миколаївського ОВК, в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р.;

- стягнути невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р. в розмірі 30 653,01грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у період з 1992р. по 2017р. він проходив службу у Збройних Силах України. На підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) за №318 від 13.09.2017р. ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у відповідності до пп. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) ч.6 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позивач зазначає, що при звільненні його зі служби, ІНФОРМАЦІЯ_2 в порушення вимог ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 за період роботи з січня 2016р. по жовтень 2017р. не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового доходу, а тому ним не отримано 30 653,01грн..

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними дії Миколаївського ОВК щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р..

Стягнуто з Миколаївського ОВК на користь ОСОБА_1 невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 1.11.2017р. в розмірі 30 653,01грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття по справі нової постанови, з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії ІНФОРМАЦІЯ_3 при не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення є протиправними, незаконними та такими, що порушують права позивача.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що ОСОБА_1 у період з 1992р. по 2.10.2017р. проходив військову службу у Збройних Силах України.

У вересні 2017р. командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) прийнято наказ за №318, яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас відповідно до пп. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) ч.6 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 за №176 від 2.10.2017р. ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення.

Позивач зазначає, що при його звільненні з військової служби 2.10.2017р. йому не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р., що зазначено у довідці про нараховане та виплачене грошове забезпечення від 26.01.2018р. №4/558.

У зв`язку із невиплатою індексації грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій та рішень Миколаївського ОВК, які позивач просить визнати протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за №2011-XII від 20.12.1991р. (надалі - Закон №2011-XII) встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

У відповідності до ч.1-4 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Преамбулою ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» за №1282-XII від 3.07.1991р. (надалі Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Приписами ст.1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями ст.2 Закону №1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

У відповідності до ст.4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%.

Статтею 6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст.4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається КМУ.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» за №2017-III від 5.10.2000р, індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» за №1078 від 17.07.2003р. (надалі - Порядок №1078), згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абз.8 п.4 Порядку №1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Поряд із цим, позивачеві у період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р. індексація не нараховувалася та не виплачувалася, що підтверджується наявним у матеріалах справи роздруківкою нарахувань і виплат (а.с.18).

Що стосується посилань Миколаївського ОВК на відсутність фінансових ресурсів для виплати у період з 01.01.2016р. по 2.10.2017р. індексації, апеляційний суд виходить з наступного.

Приписами ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» за №3477-IV від 23.02.2006р., рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Кечко проти України» зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, апеляційний суд вважає, що складна фінансово-економічна ситуація в державі жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 має право на нарахування та отримання виплати з індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 2.10.2017р..

Проте, як вже зазначалося, ОСОБА_1 за вказаний період не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про неправомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не про протиправну бездіяльність, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат, ним не вчинялися.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом саме визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р. включно.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що оскільки індексація грошового забезпечення не була проведена у встановлений ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» строк, що є порушенням прав ОСОБА_1 , тому судова колегія вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р..

Надаючи правову оцінку розрахункам індексації проведеним ОСОБА_1 , судова колегія вважає, що вказані розрахунку проведені невірно, а тому зобов`язує відповідача здійснити такі розрахунку виходячи із усіх складових грошового забезпечення та підвищень посадового окладу, якщо такі відбувалися.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 частково задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018р. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р..

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 2.10.2017р..

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 4 лютого 2019р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв