Справа № 463/670/19
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №463/670/19
Провадження №2-а/463/49/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання- Попович Х.І.

представника позивача ОСОБА_1,

перекладача ОСОБА_2 Лутфор

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з трансляцією з іншого приміщення, що знаходиться поза межами приміщення суду, за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач у групі осіб вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в ОСОБА_5, на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Угнів» відділу прикордонної служби «Павловичі», територія Угнівської міської ради Сокальського району Львівської області, на напрямку 687 прикордонного знаку, на відстані 1500 м до лінії державного кордону, внаслідок чого 05 серпня 2018 о 22:45 год був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» і 08 серпня 2018 року Сокальським районним судом Львівської області його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Також 08 серпня 2018 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача прийнято рішення про примусове його видворення і затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. 04 вересня 2018 року відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області Протягом встановленого строку Львівським прикордонним загоном на адресу Посольства ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 в Варшаві направлявся запит щодо встановлення особи громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3, де додатками направлено дактилоскопічну картку вище зазначеного громадянина та анкета, ним заповнена власноручно. У звязку з ненадходженням відповіді, управлінням у справах іноземців та адміністративного провадження Міжнародно-правового департаменту проведено заходи повторного анкетування, сканування відбитків пальців та фотографування таких осіб, в тому числі громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_7 Сауфулалом, зібрані матеріали 23 листопада 2018 направлено до Посольства України в ОСОБА_5 для їх передачі до Посольства ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_7 в ОСОБА_5 з метою прискорення процедури ідентифікації даного громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_7. Станом на день розгляду справи відповіді не надійшло.Враховуючи те, що термін утримання громадянина Народної республіки ОСОБА_6 ОСОБА_3 у пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 05 лютого 2019 року, наявність умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме: відсутність інформації необхідної для ідентифікації особи з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства, існує необхідність продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів. Пояснила, що надана відповідачем до відзиву на позов копія паспорта не є документом, що посвідчує особу. Без оригіналу паспорта відповідача не можна ідентифікувати, придбати квиток і відправити на батьківщину.

У наявному у матеріалах справи відзиві відповідача зазначено, що він заперечує проти позову, оскільки відсутні вичерпні умови для продовження строку затримання, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк, передбачених ст. 289 КАС України. А саме вважає, що позивач не надав доказів його відмови від співпраці для ідентифікації. Крім цього 15.01.2019 р. ним надано копію свого паспорту громадянина ОСОБА_6, в звязку з чим вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Відповідач в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, наполягав, що не розуміє перекладу який здійснювався на Бенгальську мову перекладачем ОСОБА_2 Лутфор. В той же час ствердив, що бажає повернутися на батьківщину. При зверненні представника позивача до нього із проханням надати оригінал паспорта позивачу для його ідентифікаціїї, придбання квитка і відправлення додому, відповідач пояснив, що оригіналу паспорта не має. Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача свідчить про зловживання наданим йому правом, та такий фактично відмовляється від дачі пояснень. Оскільки, згідно рішення Личаківського районного суду від 08.08.2018 р. у справі за позовом про видворення та затримання громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3, переклад здійснювався вказаним перекладачем і відповідач надавав пояснення суду не маючи жодних заперечень, щодо якості перекладу. Крім цього судом встановлено, що в ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 одна офіційна мова бенгальська, і саме на таку здійснюється переклад в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2018 року ухвалено примусово видворити відповідача і затримати його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, з поміщенням його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 22 год. 45 хв. 05 серпня 2018 року.

04.09.2018 року відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області.

Відповідно до частини 4 статті 30 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно із ч. 13 ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

В судовому засіданні встановлено, що листом від 21.08.2018 р. позивач звернувся в посольство ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 у Варшаві, щодо ідентифікації відповідача, крім цього в звязку з відсутністю відповіді 23.11.2018 р. звернулись за допомогою до посла України в ОСОБА_5, однак на даний момент жодної відповіді не отримали.

Також суд вважає, що надання відповідачем копії свого паспорта позивачу лише 15.01.2019 р., а також ухилення від надання оригіналу вказаного документу, свідчить про відсутність співпраці з боку відповідача під час процедури його ідентифікації та неможливість виконання рішення суду про примусове видворення, оскільки не має можливості придбати квиток на рейс, здійснити перетин державного кордону для повернення на батьківщину.

Отже беручи до уваги, що відповідач не співпрацює із позивачем для забезпечення його ідентифікації, рішення суду про видворення відповідача не виконано з обєктивних причин через відсутність інформації з Посольства ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 щодо ідентифікації відповідача та оригіналу документу, що посвідчує його особу.

Тому з метою надання можливості забезпечити примусове видворення відповідача та виконання судового рішення, слід продовжити строк затримання громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 289 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов - задоволити.

продовжити строк затримання громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, місцезнаходження: м. Львів, вул. Личаківська, 74, .

Відповідач: громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце перебування: Волинська область, Ківерцівський район, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27.

Суддя: Гирич С. В.