Справа № 761/32001/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського Царичанського відділення поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капрала поліції Лози Ігоря Володимировича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до поліцейського Царичанського відділення поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капрала поліції Лози Ігоря Володимировича, в якому просив визнати дії незаконними та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ДП18 № 079153 від 08.08.2018 року.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року адміністративний позов передано до Ленінського районного суду м. Запоріжжя (адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 1/2) для розгляду за підсудністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для проводження розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що з 15 вересня 2017 року він проживає у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, також на даний час Позивач зареєстрований за даною адресою. Таким чином, на момент подачі адміністративного позову підсудність було визначено вірно.

Відповідачем не подавався відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи ухвалу про передачу справи до Ленінського районного суду м. Запоріжжя (адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 1/2) суддя суду першої інстанції виходив з того, що із долученої до позову копії паспорту ОСОБА_2, вбачається, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Доказів, які б свідчили, що Позивач ОСОБА_2 зареєстрований, перебуває чи знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з боку останнього суду надано не було. При цьому, місцезнаходження Відповідача: смт. Царичанка, вул. Подолянська, 9, не відноситься до території Шевченківського району м. Києва, у зв'язку з чим судом першої інстанції зроблено висновок про непідсудність адміністративного позову ОСОБА_2 Шевченківському районному суду міста Києва.

Колегія суддів погоджується з висновками судді суду першої інстанції з таких підстав.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди), вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до копії паспорту Позивача, долученою до позовної заяви, його зареєстрованим місцем проживання є : АДРЕСА_2.

На підтвердження свого проживання в місті Києві, Позивачем до апеляційної скарги надано копію договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2017 року, укладеного між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець), за яким Продавець зобов'язується передати у власність Покупця квартиру під номером АДРЕСА_1.

Разом з тим, за змістом ст. 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV) визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, визначено: паспорт громадянина України: тимчасове посвідчення громадянина України: посвідка на постійне проживання: посвідка на тимчасове проживання: посвідчення біженця: посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Аналіз зазначених нормативно-правових норм дає підстави для висновку, що місце проживання - це житло, в якому проживає особа, а реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання підтверджується вичерпним переліком певних документів, зокрема, паспорт громадянина України.

Таким чином, договір купівлі-продажу квартири не є джерелом відомостей про місце проживання (перебування, знаходження) особи, а тому посилання ОСОБА_2 на договір купівлі-продажу квартири від 17.09.2017 року є безпідставними.

Крім того, доводи Позивача про те, що 20.11.2018 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а тому на момент подачі ним адміністративного позову підсудність було визначено вірно, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки адміністративний позов був поданий ОСОБА_2 17.08.2018 року, що підтверджується відтиском штемпеля вхід. № 80432.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для передачі справи до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала судді суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу судді суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 20, 25, 241, 242, 243, 248, 287, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький