Справа № 2340/4806/18
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року справа № 2340/4806/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про визнання протиправними зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, далі - позивач) з позовом до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (вул. Бастракова, 29, с. Лукашівка, Монастирищенський р-н, Черкаська область, 19110, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії/бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області при розгляді його звернення, поданого в порядку Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов'язати виконавчий комітет Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області видати на ім'я ОСОБА_1 довідку, в якій уточнити місцезнаходження (юридична/поштова адреса) виділеної йому рішенням сесії Лукашівської сільської ради № 27 від 19.10.1995 присадибної земельної ділянки площею 0,25 га.

Обґрунтовуючи вимоги позивачем зазначено, що дії/бездіяльність відповідача при розгляді його заяви від 06.11.2018 (прийняття рішення про відмову в її задоволенні на підставі того, що орган місцевого самоврядування не може скасовувати свої попередні рішення та вносити в нього зміни), яка була подана в порядку Закону України «Про звернення громадян», є протиправними, адже за своїм змістом подана заява не була підставою для внесення змін в рішення сільської ради від 19.10.1995 № 27 про виділення ОСОБА_1 присадибної земельної ділянки, натомість остання містила прохання лише уточнити юридичну адресу виділеної земельної ділянки.

Ухвалою судді від 12.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Від виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 08.01.2019 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив з тієї підстави, що ОСОБА_1 під час свого звернення не надав належних даних для уточнення юридичної адреси виділеної йому земельної ділянки, що і стало причиною відмови в задоволенні його заяви від 06.11.2018. Вищевказане є свідченням того, що відповідач при виникненні спірних правовідносин діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області від 19.10.1995 № 27 було задоволено заяву позивача на виділення йому присадибної земельної ділянки розміром 0,25 га і надання дозволу на будівництво житлового буднику і господарських споруд.

В подальшому, з метою виготовлення проекту землеустрою по відведенню виділеної земельної ділянки у приватну власність, а також виготовлення і отримання будівельного паспорта, з метою узаконення зведених будівель без дозвільних документів, 06.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області із заявою в порядку Закону України "Про звернення громадян", в якій просив уточнити юридичну адресу виділеної йому земельної ділянки та вказати повністю його прізвище, ім'я і по батькові.

Відповідач листом від 29.11.2018 № 344 відмовив в задоволенні його заяви з посиланням на ту обставину, що орган місцевого самоврядування не може скасовувати свої рішення або вносити до них зміни.

Вважаючи дії/бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області по розгляду його заяви протиправними, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення врегульовані Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

У відповідності ст.3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Суд наголошує, що в даному випадку заява позивача розглядалася у відповідності до положень Закону України «Про звернення громадян».

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (ч.1 ст.5 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до ст.15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (ч.1 ст.20 Закону № 393/96-ВР).

Так, дослідивши підстави з яких ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні його заяви суд зазначає, що відповідач послався на ту обставину, що орган місцевого самоврядування не може скасовувати свої рішення або вносити до них зміни, з чим не можна погодитись, адже у відповідності до абзацу 5 ч.1 ст.19 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням.

Аналізуючи подану позивачем спірну заяву суд встановив, що ОСОБА_1 не ставилось питання щодо внесення будь-яких змін в рішення від 19.10.1995 № 27, яким було задоволено його заяву на виділення присадибної земельної ділянки розміром 0,25 га та надання дозволу на будівництво житлового буднику і господарських споруд. Суд натомість констатує, що позивач просив суб'єкта владних повноважень, в межах своїх повноважень та компетенції лише уточнити юридичну адресу виділеної йому земельної ділянки з метою виготовлення проекту землеустрою по відведенню її у приватну власність, а також виготовлення і отримання будівельного паспорта, з метою узаконення зведених будівель без дозвільних документів.

Вищевказане дає суду підстави дійти висновку, що в даному випадку виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області не була розглянута заява ОСОБА_1 по суті заявленого питання, тобто, суб'єкт владних повноважень не забезпечив виконання вимог ст.15 Закону № 393/96-ВР чим допустив протиправну бездіяльність.

При цьому, суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача шляхом зобов'язання видати на ім'я ОСОБА_1 довідку, в якій уточнити місцезнаходження (юридична/поштова адреса) виділеної йому рішенням сесії Лукашівської сільської ради № 27 від 19.10.1995 присадибної земельної ділянки площею 0,25 га.

В даному контексті суд наголошує, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч.2 ст.9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч.2 ст.9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Крім того суд зауважує, що з приписів норм діючого права виходить неприпустимість підміни судом суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи наведене вище, а також положення ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2018 та прийняти рішення, шляхом надання об'єктивної та вмотивованої відповіді по суті заявленого питання, з урахуванням висновків суду по даній справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 159, 242-246, 250, 255, 262, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області при розгляді заяви ОСОБА_1, поданої 06.11.2018 в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Зобов'язати виконавчий комітет Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2018 та прийняти рішення, шляхом надання об'єктивної та вмотивованої відповіді по суті заявленого питання, з урахуванням висновків суду по даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань