Справа № 404/8526/18
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/8526/18
Номер провадження 2-а/404/830/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Мохонько В.В.,

при секретарі - Бокатенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Гелевер Вячеслава Юрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 року позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить визнати дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №288062 від 06 грудня 2018 року протиправними; скасувати постанову серії ВР №288062 від 06 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладене на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.12.2018 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Гелевер Вячеславом Юрійовичемвинесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №288062 від 06.12.2018 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови, позивач 06.12.2018 року о 14 год. 22 хв. м. Кропивницький, вул. Вокзальна та вул. Є.Тельнова проїхав перехрестя на червоний заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, вказує, що правил дорожнього руху не порушував, вказав, що здійснив проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання /а.с. 8-9/.

В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, через канцелярію суду надав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, та надав до суду носій інформації DVD-R, на якому міститься відеофіксація з місця адміністративного правопорушення від 06.12.2018 року.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2018 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Гелевер Вячеславом Юрійовичемскладено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №288062 від 06 грудня 2018, в якій зазначено, що ОСОБА_1 06.12.2018 року о 14 год. 22 хв. в м. Кропивницький, керуючи транспортним засобом БАЗ 2215, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя вул. Вокзальна та вул. Є.Тельнова проїхав перехрестя на червоний забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП /а.с. 6/.

Враховуючи викладене, відповідачем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до 8.7.3 е ПДР, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідач надає відеозапис з місця адміністративного правопорушення від 06.12.2018 року, що здійснювалось на нагрудний відео реєстратор, проте з відеозапису не можливо встановити факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так як він містить лише відео-фіксацію вже після зупинки автомобіля позивача.

За вказаного, сам запис відображає лише деякі обов'язкові елементи розгляду справи, які не утворюють цілісної процедури по розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не було надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у порушенні п. 8.7.3 е ПДР України, а відтак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, скасуванню оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо позовних вимог про визнання дій відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №288062 від 06 грудня 2018 року протиправними, то суд зазначає, нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій незаконними та противоправними. У зв'язку з чим, в частині визнання дій протиправними, слід відмовити.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України,ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Гелевер Вячеслава Юрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №288062 від 06 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні вимоги про визнання дій інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Гелевер Вячеслава Юрійовича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №288062 від 06 грудня 2018 року протиправними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду .

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1;

відповідач: інспектор роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенант поліції Гелевер Вячеслав Юрійович, місцезнаходження: вул. Ю.Бутусова, 22б, м. Кропивницький;

третя особа: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22а, м. Кропивницький.

Повне судове рішення складено 05.02.2019 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда