Справа № 0940/1670/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3289/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року (суддя Скільський І.І.) ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ у справі №0940/1670/18 за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №29 «Кобзарик» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області 14.09.2018 звернулося в суд з позовом до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №29 «Кобзарик» в якому просить застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель, споруд, приміщень Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №29 «Кобзарик», який знаходиться за адресою: вул.Гвардійська, 4, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область - шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Відповідачем не подано до суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно наказу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області від 30.05.2018 №180, графіку позапланових заходів, проведена позапланова перевірка Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №29 «Кобзарик», що знаходиться за адресою вул. Гвардійська, буд.4, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (аркуші справи 11-13). Перевірка проводилась на підставі посвідчення про проведення перевірки від 01.06.2018 за №4038.

За результатами проведеного контрольного заходу складений акт перевірки додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 21.06.2018 року №82 із зазначенням в ньому встановлених порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, а саме: - приміщення ДНЗ не обладнано системами протипожежного захисту (п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 р. №1417 (далі - Наказ МВС від 30.12.2014 №1417); - дерев`яні конструкції горища не оброблено вогнетривким розчином (п.2.5 розділу III наказ МВС від 30.12.2014 р. №1417); - будівлю ДНЗ не захищено від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів (п.1.21 розділу IV Наказ МВС від 30.12.2014 р. №1417); - посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (п.16 розділу II Наказ МВС від 30.12.2014 р. №1417); - допускається експлуатація тимчасових ліній електромережі (п.1.8 розділу IV Наказ МВС від 30.12.2014 р. №1417); - приміщення електрощитової використовується не за призначенням (влаштовано майстерню) (п.2.12 розділу III Наказ МВС від 30.12.2014 р. №1417); - в підвальному приміщенні допускається зберігання автомобільних шин (п.2.11 розділу III Наказ МВС від 30.12.2014 р. №1417); - не проведено технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води пожежних кран-комплектів з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування.

За результатами перевірки, Івано-Франківським міським відділом управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки за № 82 від 21.06.2018 року, яким вимагалось вжити заходи по усуненню порушень виявлених перевіркою (аркуші справи 19-20).

Наявність саме вказаних порушень вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, зафіксованих в акті перевірки №82, стали підставою для звернення позивача з даним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційні скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 47 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.

Згідно із Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженим Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

До основних завдань ДСНС України віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, а тому необхідність вжиття таких заходів слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. При цьому, підстави для застосування заходів реагування мають бути підтверджені та існувати на день винесення судового рішення.

При цьому суд враховує наведені відповідачем твердження щодо вжиття ним необхідних заходів, спрямованих на дотримання пожежної безпеки та виконання припису Івано-Франківського міського відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області №82 від 21.06.2018 направлено лист до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про виділення коштів на сферу пожежної безпеки, зокрема встановлення автоматичної пожежної сигналізації, громовідводу, оброблення дерев`яних конструкцій горища вогнетривким розчином (аркуш справи 35).

Згідно відповіді Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради від 26.09.2018 за №1154/48-15/23в повідомлено, що кошти на обладнання автоматичної пожежної сигналізації та блискавозахисту у кошторисних призначеннях на 2018 рік не передбачені, а кошти для обробки дерев`яних конструкцій горища вогнетривким розчином передбачені у Програмі «Освіта міста Івано-Франківська 2016-2020 роки».

Крім того, проходження посадовими особами Івано-Франківської ДНЗ №29 навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки підтверджується копіями посвідчень про проходження навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки №004175 від 25.05.2017 та №1122 від 16.12.2016 (аркуші справи 36-37).

На виконання припису щодо усунення порушення, відповідачем видано лист №16-07/118 від 26.09.2018, що підтверджує вивіз шин з підвального приміщення навчального закладу. На підтвердження вказаного також додаються фотоматеріали (аркуші справи 38, 40).

Щодо порушення, яке полягало в тому, що приміщення електрощитової використовується не за призначенням, відповідачем надано фотоматеріали, які підтверджують звільнення електрощитової від сторонніх предметів.

Суд зазначає, що відповідно до умов договору №438 від 18.05.2018, Департамент освіти та науки Івано-Франківської міської ради (Замовник) зобов`язується провести оплату за виконані ДПРЧ-1 (Виконавець) роботи - перевірка і випробування пожежних кранів та пожежних гідрантів, які розміщені в приміщеннях навчальних закладів, зокрема у ДНЗ №29 по вул.Гвардійська, 4, згідно акту виконаних робіт (аркуші справи 42-46).

Таким чином, проведення перевірки несправностей джерел протипожежного водопостачання у Дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №29 «Кобзарик» підтверджується вказаним договором №438 від 18.05.2018 року та актом від 10.09.2018 року.

Згідно Акту №149 складений за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ДНЗ №29 від 09.10.2018 року, де в описі порушень наявне щодо будівлі, приміщення та споруди не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією, дерев'яні конструкції горища не піддаються вогнезахисній обробці.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Стосовно решти доводів апелянта колегія суддів вважає, право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що більшість порушень, що виявлені позивачем, відповідачем усунуті, що підтверджується актом перевірки від 09.10.2018 №149, а тому позов не підлягає до задоволення, мотивація наведена у апеляційній скарзі, не дає адміністративному суду апеляційної інстанції підстави для постановлення висновків, які вказують про помилкове вирішення спору судом першої інстанції. Однак також, апеляційний суд зауважує, що не усунуте порушення, підлягає вирішенню, а позивачу слід в майбутньому повторно провести позапланову перевірку школи для перевірки усунення порушення.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно статті 139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у справі №0940/1670/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль