Справа № 807/53/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 лютого 2019 року

Київ

справа №807/53/18

адміністративне провадження №К/9901/3646/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів -Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №807/53/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання неправомірним рішення, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - ГУНП), в якому просив: визнати неправомірним та скасувати наказ ГУНП від 18.12.2017 року № 2175 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського ВП ГУНП» в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції; визнати неправомірним та скасувати наказ ГУНП від 26.12.2017 року № 265 о/с про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію»; поновити капітана поліції ОСОБА_2 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП з 26.12.2017 року; зобовязати ГУНП нарахувати та виплатити капітану поліції ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.04.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 позов задоволено повністю.

У поданій касаційній скарзі відповідач, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України, а судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України в поєднанні зі статтею 50 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №807/53/18.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

Т.Г. Стрелець