Справа № 420/6287/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6287/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.10.2018 року за № 942404/42289362.

2. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 07.09.2018 року товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.».

Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» залишено без руху, надано 5-денний термін на усунення недоліків позову та вказано, що недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви (з копією відповідачу) та доказів на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин.

19 грудня 2018 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» (вх. №39102/18), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у звязку з виробничою необхідністю керівництвом ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» було прийнято рішення про підписання з ТОВ «БК «КОМФОРТ-ЛB» () договору № 01/08-18 надання послуг за допомогою транспортного засобу від 01.08.2018 року. Зазначає, що ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» було складено податкову накладну № 1 від 07.09.2018 року, реєстр. № НОМЕР_1 та направлено 27.09.2018 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманої квитанції № НОМЕР_1 від 27.09.2018 року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Вказує, що ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» було направлено на адресу ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, та копії підтверджуючих документів. Однак, рішенням комісії ДФС від 04.10.2018 р. за №942404/42289362 було відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК». Зазначає, що 12.10.2018 року на адресу комісії з питань розгляду скарг була направлена скарга ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» на рішення комісії ДФС з доданими документами та поясненням. 22.10.2018 року ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» отримало рішення комісії з питань розгляду скарг за № 38331/42289362/2 про залишення скарги без задоволення та рішення контролюючого органу про відмову про реєстрацію податкової накладної без змін. Позивач вказує, що рішення комісії ДФС про відмову у реєстрації податкової накладної є таким, що винесено без належних для цього правих підстав, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що згідно умов договору №01/08-18 від 01.08.2018 ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» надає ТОВ «КОМФОРТ-ЛВ» послуги по перевезенню бетону за допомогою спеціалізованих транспортних засобів та водіїв, які ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» утримує за власний рахунок, закуповуючи паливо для роботи транспортних засобів та запчастини для їх ремонту та утримання в робочому стані. Вказує, що за правилом першої події було складено та зареєстровано податкову накладну № 1 від 07.09.2018 року. Зазначає, що у рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, зазначено, що причина, з якої було відмовлено у реєстрації ПН №1 від 07.09.2018 р. - це ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів, банківські виписки з особового рахунку. Вказує, що до пояснення, які були надані до відповідача, були прикріплені вищезазначені документі (рахунок-фактура №5 від 05.09.2018 р. був у додатку№3, а банківська виписка була у додатку №9). Щодо первинних документів, а саме акту виконаних робіт, та додатку до нього, то на час складання пояснень ці документи знаходились на підписанні у замовника. Зазначає, що ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» надав сканкопії цих документів як додаток до скарги до комісії з питань розгляду скарг та продублював решту документів, що було надано для розгляду разом з поясненням. Також позивач вказує, що у рішенні комісії ДФС в реєстрації податкової накладної було відмовлено саме з підстави «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування». При цьому, фіскальним органом вищої податкової інстанції лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин справи, а саме незрозуміло: або надані копії документів містять порушення законодавства, а якщо це так, то які саме; або ці копії документів є недостатніми для прийняття позитивного рішення, а якщо це так, то яких документів не достає; або існують обидві зазначені умови. Зазначає, що первинні документи, оформлені в рамках договору №01/08-18 надання послуг за допомогою транспортного засобу від 01.08.2018 року не мають дефекту форми, змісту або походження.

08 січня 2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено, визначено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

24 січня 2019 року до суду за вх.№ЕП/615/19 від представника відповідачів надійшов відзив на позов, який за змістом аналогічний відзиву на позов Державної фіскальної служби України, зареєстрований 03.01.2019 року за вх.№ЕП/35/19 03.01.2019 року, у якому зазначено, що ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних податкову накладну № 1 від 07.09.2018 р. За отриманими квитанціями з єдиного вікна приймання звітності ДФС України підприємству було повідомлено, що реєстрація відповідної податкової накладної зупинена, даною квитанцією запропоновано платнику надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Вказує, що надалі платник податку направив засобами електронного звязку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК. Однак, за рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації платнику відмовлено в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIІІ, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 року № 2245- VIIІ, Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), Постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної і розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», наказ Державної фіскальної служби України від 16.03.2018 року № 137 «Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» зазначає, що в оскаржуваному рішенні було зазначено саме які документи не було надано підприємством ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» разом із повідомленням, а саме за податковою накладною №1 від 07.09.2018 року: первинні документи щодо постачання/придбання. товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Вказує, що з огляду на не надання ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» разом із повідомленнями всіх необхідних документів, ГУ ДФС України в Одеській області було винесено оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з посиланням на підставу - не надання платником податку всіх необхідних копій документів, є повністю обґрунтованим.

Враховуючи викладене, представник відповідачів у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

04 січня 2019 року до суду від позивача за вх.№466/19 надійшла відповідь на відзив, у якій наведені ті ж самі обставини та пояснення, що і у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги та докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» (ідентифікаційний код юридичної особи 42289362) зареєстровано як юридична особа 06.07.2018 року та з 06.07.2018 року взято на податковий облік.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» за КВЕД є: 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; 23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 52.10 Складське господарство; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.17 Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів; 33.19 Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» (виконавець) уклало 01 серпня 2018 року з ТОВ «КОМФОРТ-ЛВ» (замовник) договір надання послуг за допомогою транспортного засобу №01/08-18 (а.с.36-37), відповідно до п.1.1 якого виконавець зобовязується в установленому даним договором порядку надати замовнику послуги перевезення бетону за допомогою (надалі транспортний засіб) з водієм виконавця (надалі послуги), а замовник зобовязується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги в строки та на умовах, передбачених даним договором.

На підтвердження реальності умов даного договору позивач надав до суду: договір найму (оренди) транспортного засобу (а.с.35), укладений 21.08.2018 року між ОСОБА_2 від імені ОСОБА_3 (наймодавець) та ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» (наймач); виписку по рахунку №0489 від 27.09.2018 року (а.с.38), акт №ОУ-0000005 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.09.2018 року по договору №01/08-18 від 01.08.2018 року (а.с.39) та додаток №1 від 07.09.2018 року до акта виконання робіт №ОУ-0000005 від 07.09.2018 року (а.с.40); повідомлення про прийняття працівника на роботу від 01.08.2018 року (а.с.41); штатний розклад №1 ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» на 2018 рік від 01.08.2018 року (а.с.42); рахунок-фактуру №СФ-0000005 від 05.09.2018 року (а.с.43).

Окрім цього на підтвердження реальності умов вищевказаного договору позивач надав суду: договір поставки №08/08/18/-Т від 08.08.2018 року (а.с.24-25), укладений між ТОВ «РОЯЛ РЕСУРС» (продавець) та ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» (покупець), рахунок на оплату №882 від 06.09.2018 року (а.с.29) та видаткову накладну на паливо №894 від 11.09.2018 року (а.с.30) до вказаного договору на товар «дизельне паливо»; договір поставки №61 від 15.08.2018 року (а.с.26-28), укладений між ТОВ «ЛІДЕР ОЙЛ» (постачальник) та ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» (покупець), рахунок на оплату №472 від 30.08.2018 року (а.с.31) та видаткову накладну на паливо №457 від 31.08.2018 року (а.с.32) до вказаного договору на товар «паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО; виписані ТОВ «РОЯЛ РЕСУРС» та ТОВ «ЛІДЕР ОЙЛ» на імя позивача податкові накладні №59 від 30.08.2018 року (а.с.33) та №34 від 11.09.2018 року (а.с.34).

07 вересня 2018 року позивачем на адресу ТОВ «КОМФОРТ-ЛВ» виписана податкова накладна № 1 (а.с.13) та направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем отримано квитанцію з єдиного вікна приймання звітності ДФС України, у якій підприємству було повідомлено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 07.09.2018 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної і розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

27 вересня 2018 року позивачем направлено до ДФС повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.71), а саме щодо податкової накладної №1 від 07.09.2018 року. До вказаного повідомлення згідно роздруківки з аналітичної системи податковий блок (а.с.72) додано, зокрема, договір з ТОВ «КОМФОРТ-ЛВ», рахунок-фактуру, банківську виписку, договір оренди транспортного засобу, повідомлення про прийняття працівника.

Комісією Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 04.10.2018 року прийнято рішення №942404/42289362 (а.с.12, 69-70) про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №1 від 07.09.2018 року з підстав ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Позивачем 12 жовтня 2018 року подано до Державної фіскальної служби України скаргу на вищевказане рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області (а.с.16), до якої додав пояснення (а.с.19, 20).

Також, як стверджується позивачем та не заперечується відповідачем, ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» до скарги додано акт виконаних робіт та додаток до нього.

За результатами розгляду скарги комісією з питань розгляду скарг прийнято 22.10.2018 року рішення №38331/42289362/2 (а.с.23), яким залишено скаргу без задоволення а рішення комісії без змін.

Не погодившись з вищевказаним рішенням комісії Головного управління ДФС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладну № 1 від 07.09.2018 року та надіслано її до ЄРПН, проте, реєстрація цієї податкової накладної була зупинена.

Згідно п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент формування податкової накладної) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №17 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка набрала чинності 22.03.2018 року затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (тут і далі у редакції, чинній на момент формування податкової накладної) встановлено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного звязку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п.16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Як вбачається з рішення №942404/42289362 від 04 жовтня 2018 року, підставами його прийняття є зокрема ненадання позивачем копій документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Згідно п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Суд вважає неправомірним посилання комісією Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації на ненадання позивачем договорів, первинних документів, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків оскільки ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» до комісії разом з поясненнями від 03.05.2018 року було подано копії договору надання послуг за допомогою транспортного засобу №01/08-18, рахунку-фактури №СФ-0000005 від 05.09.2018 року та банківської виписки по рахунку.

Акт №ОУ-0000005 здачі-прийняття робіт та додаток до нього від 07.09.2018 року було надано до ДФС разом зі скаргою.

Окрім цього суд зазначає, що в шаблоні рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у графі «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні» міститься приписка у скобках «документи, які не надано підкреслити», однак комісією Головного управління ДФС в Одеській області цього не зроблено.

З рішення №942404/42289362 від 04 жовтня 2018 року вбачається, що у розділі «Прийнято рішення про» після пункту «Ненадання платником податку копій документів» міститься також графа «додаткова інформація», яка у цьому рішенні не заповнена.

Отже, оскаржуване рішення не містить конкретної інформації про причини та підстави для його прийняття, а саме інформації про те, яких саме первинних документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної.

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Щодо аналізу господарських операцій між ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» та його контрагентом, то в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, оскаржуване рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області є необґрунтованим, не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Вимога позивача визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.10.2018 року за №942404/42289362 підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст.9 КАС України шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.10.2018 року за № 942404/42289362.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що первісна вимога позивача про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» про зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну №1 від 07.09.2018 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Приписами КАС України, передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341), у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на висновок суду щодо протиправності рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області №942404/42289362 від 04 жовтня 2018 року, а також те, що вказаним рішенням порушено право позивача на отримання податкового кредиту, суд вважає за необхідне задовольнити вказану вимогу позивача та зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 07.09.2018 року.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «СТРОЙ.БЕТОН.» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. згідно платіжного доручення №61 від 26.11.2018 року (а.с.5).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення солідарно з Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» судовий збір у розмірі 1762,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення №61 від 26.11.2018 року.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.10.2018 року за № 942404/42289362.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 07.09.2018 року товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.».

Стягнути солідарно з Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» судовий збір у розмірі 1762,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення №61 від 26 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ.БЕТОН.» (вул.Ромашкова, буд.49 Б/2, м.Одеса, 65049, ).

Відповідачі:

- Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, );

- Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ 3938646).

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2019 року.

Суддя О.А. Вовченко

.