Справа № 640/1513/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

04 лютого 2019 року м. Київ № 640/1513/19

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шевченко Н.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЮФ «Правовест» про забезпечення позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЮФ «Правовест» до Фонду державного майна України, треті особи: Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державне підприємство «Дніпровський електровозобудівний завод», про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ЮФ «Правовест» з позовом до Фонду державного майна України, треті особи: Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державне підприємство «Дніпровський електровозобудівний завод», у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України № 637 від 27.12.2018, яким затверджено перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році, у частині включення та затвердження ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році;

- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України № 4 від 03.01.2019, яким прийнято рішення про приватизацію ДП «Дніпровський електровозобудівний завод»;

- зобов'язати Фонд державного майна України вчинити дії щодо виключення ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» з переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році (об'єктів малої приватизації) затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1637 від 27.12.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Разом із позовною заявою від Товариства з обмеженою відповідальністю ЮФ «Правовест» надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- зупинити дію наказу Фонду державного майна України № 4 від 03.01.2019 про приватизацію ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» до ухвалення рішення в даній справі;

- заборонити Фонду державного майна України приватизувати ДП «Дніпровський електровозобудівний завод», перетворивши його в акціонерне товариство, шляхом продажу на аукціоні з умовами та у будь-який інший спосіб до ухвалення рішення в даній справі;

- заборонити Міністерству економічного розвитку та торгівлі України вчиняти всі дії по виконанню наказу Фонду державного майна України № 4 від 03.01.2019 щодо приватизації ДП «Дніпровський електровозобудівний завод», зокрема передавати Фонду державного майна України функції з управління єдиного майнового комплексу ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» до ухвалення рішення в даній справі;

- заборонити аукціонній комісії, утвореної на підставі наказу Фонду державного майна України № 4 від 03.01.2019 розробляти умови продажу ДП «Дніпровський електровозобудівний завод», як єдиного майнового комплексу державного підприємства, що підлягає приватизації в 2019 році до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- заборонити будь-яким операторам електронних майданчиків організовувати проведення електронного аукціону з продажу ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» як єдиного майнового комплексу державного підприємства, що підлягає приватизації в 2019 році до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання про забезпечення позову, ТОВ ЮФ «Правовест» зазначає наступне.

ДП «Дніпровський електровозобудівний завод», колишня назва підприємства ДП «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування», основний вид діяльності підприємства за КВЕД 30.20 Виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу. Підприємство виробляє магістральні, промислові та рудничні електровози і запчастини до них; включає в себе усі види виробництв, необхідних для випуску електровозів. Основні види продукції за останній рік: тягові агрегати ОПЕ1 AM, ПЕ2У - 99%; запасні частини до тягових агрегатів - 1%.

Так, ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» перебуває в управлінні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, що є єдиним його учасником, розмір внеску до статутного капіталу підприємства становить: 65484087,59 грн., частка державної власності складає 100 % статутного капіталу підприємства.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровського області від 14.04.15 у справі № 904/117/15 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» до ДП «Дніпропетровського науково-виробничого комплексу «Електровозобудування» про стягнення заборгованості, стягнуто з ДП «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» 2373570,00 дол. США заборгованості по простроченому кредиту, що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США встановленим НБУ станом на сьогодні складає 63849033,00 грн.; заборгованості зі сплати пені за несвоєчасно сплачений кредит 5467708,49 грн.; заборгованості зі сплати пені за несвоєчасно сплачений кредит 17220,53 грн.; заборгованості зі сплати 3% річних від простроченої суми кредити 814337,31 грн.; судовий збір 73080 грн.

На підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/117/15 від 14.04.2015 видано наказ 01.06.2016 про примусове виконання рішення.

На підставі наказу № 904/117/15 від 01.06.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним Сергієм Володимировичем відкрито виконавче провадження № 51443789.

11.01.2018 ТОВ ЮФ «Правовест» стала переможцем електронних торгів щодо купівлі права вимоги за кредитним договором № 14КР-12 від 17.07.2012.

08.02.2018 між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ ЮФ «Правовест» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 14КР-12/022018 від 08.02.2018, за яким останній набув право вимоги за кредитним договором № 14КР-12 від 17.07.2012 з усіма доповненнями та змінами до боржника - ДП «Дніпровський електровозобудівний завод».

Згідно п. 1.3 договору право вимоги, що є предметом договору від 08.02.2018, вважається переданим від ПАТ «БГ Банк» на користь ТОВ ЮФ «Правовест», з моменту підписання договору від 08.02.2018.

Заявник повідомляє, що фактично до ТОВ «ЮФ «Правовест», згідно договору від 08.02.2018 перейшли права кредитора - ПАТ «БГ Банк» на суму 2373570,00 дол. США заборгованості по простроченому кредиту, що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США встановленим НБУ станом на сьогодні складає 63849033,00 грн.; заборгованості зі сплати пені за несвоєчасно сплачений кредит 5467708,49 грн.; заборгованості зі сплати пені за несвоєчасно сплачений кредит 17220,53 гри.; заборгованості зі сплати 3% річних від простроченої суми кредити 814337, 31 грн.; судовий збір 73080 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровського області від 01.03.2018 у справі № 904/117/15 задоволено заяву ТОВ «ЮФ «Правовест» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 904/117/15 до ДП «Дніпропетровського науково-виробничого комплексу «Електровозобудування» про стягнення заборгованості, замінено ПАТ «БГ Банк», як стягувача на ТОВ «ЮФ «Правовест».

Станом на сьогоднішній день Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична Фірма «Правовест» є кредитором ДП «Дніпровський електровозобудівний завод».

Так, ТОВ «ЮФ «Правовест» стало відомо, що Фонд державного майна України наказом № 1637 від 27.12.2018 затвердив переліки об'єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2019 році, згідно з додатками. Додаток 2 наказу у собі містить перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році, до якого, зокрема, включено ДП «Дніпровський електровозобудівний завод», як єдиних майнових комплексів державного підприємства, що підлягає приватизації в 2019 році.

Надалі, наказом Фонду державного майна України № 4 від 03.01.2019 прийнято рішення про приватизацію ДП «Дніпровський електровозобудівний завод», перетворивши його на акціонерне товариство, шляхом продажу на аукціоні з умовами.

У своїй заяві, ТОВ ЮФ «Правовест» вважає, що Фонд державного майна України приймаючи наказ № 1637 від 27.12.2018, яким включено ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році, неправомірно та всупереч приписів чинного законодавства здійснив включення даного підприємство до переліку об'єктів малої приватизації у 2019 році.

Також, ТОВ ЮФ «Правовест» переконане, що наказом Фонду державного майна України № 4 від 03.01.2019 було неправомірно, з порушенням чинного законодавства прийнято рішення про приватизацію ДП «Дніпровський електровозобудівний завод».

На підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, товариство посилається на таке.

Відповідно до додатку № 2 Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» не підлягають приватизації:

- 00216450 Державне підприємство «УкрНДПКТІ електровозобудування» (320068, м. Дніпропетровськ, вул. Орбітальна, 13);

- 20201769 Дніпропетровське НВО електровозобудування (320068, м. Дніпропетровськ, вул. Орбітальна, 13).

Заявник зауважує, що у 1993 році до складу підприємства був включений науково-дослідний інститут електровозобудування, після чого підприємство отримало нове найменування - Дніпропетровське науково-виробниче об'єднання електровозобудування (НВО «ДЗВЗ»), , адреса: 320068, м. Дніпропетровськ, вул. Орбітальна, 13.

Відповідно до п. 1 Наказу Міністерства промислової політики України № 210 від 29.05.2003 реорганізовано державне підприємство «Дніпропетровський електровозобудівний завод» та державне підприємство «Український науково-дослідний, проектно-конструкторський інститут електровозобудування» шляхом їх об'єднання в ДП «Дніпропетровський науково- виробничий комплекс електровозобудування».

Відповідно до п. 2 Наказу Міністерства промислової політики України № 210 від 29.05.2003 Дніпропетровський науково-виробничий комплекс електровозобудування є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов 'язків реорганізованих державних підприємств згідно п. 1 даного наказу та перейменовано державне підприємство «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» у державне підприємство «Дніпровський електровозобудівний завод».

На думку товариства, ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» є правонаступником усіх майнових прав та обов'язків Дніпропетровського НВО електровозобудування, державного підприємства «Український науково-дослідний, проектно-конструкторський інститут електровозобудування», Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування», та, як наслідок, не підлягає приватизації, а отже, Фонд державного майна України своїми наказами № 1637 від 27.12.2018 яким, затвердив перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році, включивши до нього ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» та наказом Фонду державного майна України № 4 від 03.01.2019, яким прийнято рішення про приватизацію ДП «Дніпровський електровозобудівний завод», перетворивши його на акціонерне товариство, шляхом продажу на аукціоні з умовами, порушив норми чинного законодавства, якими прямо заборонено приватизацію ДП «Дніпровський електровозобудівний завод», як правонаступника усіх майнових прав та обов'язків Дніпропетровського НВО електровозобудування, Державного підприємства «Український науково-дослідний, проектно-конструкторський інститут електровозобудування», державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування».

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» включено Державне підприємство «Дніпровський електровозобудівний завод (колишня назва підприємства Державне підприємство «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування», адреса місця реєстрації: 49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна, 13, ), до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизації не підлягають казенні підприємства та об'єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об'єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України.

З огляду на стратегічне значення ДП «Дніпропетровський електровозобудівний завод», на переконання заявника, воно підпадає під визначення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», як підприємство, що не може бути приватизоване.

З огляду на вищезазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю ЮФ «Правовест» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Слід зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Додатково необхідно наголосити на тому, що за жодних умов заходи забезпечення позову не можуть бути використані як санкція для відповідача або як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а також не можуть бути наслідком зловживання позивачем своїми правами на шкоду відповідачеві з санкціонованого дозволу суду.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки запропонований заявником спосіб забезпечення адміністративного позову в даному випадку є вирішенням справи по суті, без ухвалення рішення у справі, що виходить за межі мети інституту забезпечення позову та є передчасним.

Посилання на відповідні норми чинного законодавства України щодо протиправності оскаржуваних наказів не можуть вважатись їх очевидною протиправністю та підлягають дослідженню з наданням їм правової оцінки під час розгляду справи.

Суд не убачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 150 - 154, 241, 243, 256, 293 - 297 КАС України,

У Х В А Л И В :

1.У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ЮФ «Правовест» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко