Справа № 1440/2436/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 р. № 1440/2436/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Управління Держпраці у Миколаївській області, вул. Маршала Василевського, 40/1,Миколаїв,54003

про:визнання протиправною та скасування постанови від 11.06.2018,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Миколаївській області (надалі - Управління або відповідач) про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №МК835/588/АВ/П/ПТ/ТД -ФС від 11.06.2018 року в розмірі 223380 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що відповідач наклав на позивача штраф на підставі акта інспекційного відвідування, в той час, як, відповідно до абзацу другого пункту 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 "Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" (надалі - Порядок № 509), такий штраф може бути накладено на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення. Як зазначила позивач, в порушення частини четвертої статті 4 Закону № 877, спосіб та форми здійснення заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю встановлені не законом, а Порядком № 295, тому дії посадових осіб Управління не відповідають вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України. На думку позивача, відповідач безпідставно посилається на усні пояснення, відповідно до яких Позивачка нібито повідомила про проходження працівниками стажування, оскільки пояснень вона таких не надавала, акт «про спробу відібрання письмових пояснень» в її присутності не складався. Позивачем до заперечень на Акт інспекційного відвідування, відповіді на припис, окрім зазначення про перебування у цивільно-правових відносинах із двома фізичними особами, надавались копії документів, що свідчать про зміст правовідносин між Позивачем та фізичними особами, що надавали послуги. Неврахування цих обставин, доказів, відсутність їх оцінки в оскаржуваній постанові свідчить про неповне з'ясування фактичних обставин справи. Крім того, позивач не була повідомлена належним чином про розгляд справи.

У відзиві на позовну заяву Управління вказало, що, відповідно до Порядку № 295, посадові особи Управління провели інспекційне відвідування позивача, за результатами якого був встановлений факт перебування двох чоловіків, які безпосередньо виконували роботу мийників, а саме, здійснювали миття автотранспортних засобів, що зафіксовано засобами фото- техніки. Виконання роботи відбувалось з 08 год. по 20 год. Будь-яких документів, які б свідчили про перебування ОСОБА_3, ОСОБА_2 з ФОП ОСОБА_1 в трудових або інших правовідносинах, останньою інспекторам праці не надано. Враховуючи, що повідомлення про призначення розгляду справи направлено 01.06.2018, а розгляд справи було призначено на 11.06.2018, Управлінням були дотримані всі строки передбачені Постановою № 509 від 17.07.2013.

Позивач подала відповідь на відзив, в якій, зокрема, звернула увагу суду на відсутність у відповідача законних підстав для перевірки та на неприпустимість притягнення особи до подвійної відповідальності (за нормами Кодексу законів про працю України та за нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення). Зазначила, що виїзне відвідування було здійснене не на підставах, визначених у переліку Порядку № 295. Вказане вбачається із наданого до відзиву «Направлення на проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання». Зокрема, підставою відвідування вказано: наказ управління Держпраці у Миколаївський області № 134 від 11.05.2018 року. Відсутність законної підстави для проведення перевірки - це грубе порушення процедури.

Крім того, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області (справа № 484/2622/18) 24.07.2018 року встановлено, що обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, оскільки між Позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_4 01.05.2018 року були укладені цивільно-правові договори за №1 та №2, що підтверджено їх копіями, копіями актів приймання передачі наданих послуг та проведення оплати від 23.05.2018 року, а також копією податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум отриманого з них податку за другий квартал 2018 року. Через що в діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 с.41 КУпАП, а провадження закрито.

Відповідач правом подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 05.10.2018 суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскарженої постанови.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є фізичною особою підприємцем, вид економічної діяльності: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Відповідно до наказу № 134 від 11.05.2018 року та направлення на проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання, у період з 17.05.2018 року по 18.05.2018 року відповідачем було проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства з питань праці Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Актом інспекційного відвідування № МК835/588/АВ від 18.05.2018 встановлено, що , ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1,3 ст. 24 КЗпП України було допущено двох працівників до роботи без оформлення трудового договору та повідомлення до центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як вбачається з акту перевірки такий висновок зроблено на підставі того, під час інспекційного відвідування об'єкту під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», якому здійснює діяльність Позивач, зафіксовано факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які безпосередньо виконували роботу з миття автотранспортних засобів. В ході інспектування було отримано інформацію, що зазначені особи проходили стажування на мийників автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_1. Виконання роботи відбувалось з 08 год. по 20 год.

Відповідач також а акті послався на те, що в своїх усних поясненнях ОСОБА_1 підтвердила інформацію про проходження стажування вищезазначеними особами на посаду мийника з метою перевірки їх відповідності даній посаді, що зафіксовано в акті про спробу відібрання письмових пояснень осіб, які виконували роботу на об'єкті «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 17.05.2018.

Крім того, відповідач зазначив, що будь-яких документів, які б свідчили про перебування ОСОБА_3, ОСОБА_4 з ФОП ОСОБА_1 в трудових або інших правовідносинах, відповідачем під час перевірки надано не було.

23.05.2018 року позивачем на адресу відповідача направлено заперечення на вказаний Акт інспекційного відвідування № МК835/588/АВ від 18.05.2018року, в яких визнано, що трудові договори між Позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_4, дійсно не укладалися, однак було оформлено правовідносини згідно вимог цивільного законодавства, підписані акти-приймання виконаних робіт та сплачені податки у бюджет.

29.05.2018 року Відповідачем надано відповідь Позивачеві про те, що заперечення відповідачем не прийняті до уваги, оскільки з результатами інспекційного відвідування встановлено інші обставини. Зазначена відповідь отримана Позивачем 31.05.2018 року.

30.05.2018 року, на підставі вказаного вище акту інспекційного відвідування, посадовою особою відповідача було прийнято припис про усунення виявлених порушень №835/588/АВП, згідно якого інспектор вимагав усунути порушення вимог ч.1 ст.21, ч.3 ст. 24 КЗпП України надати відповідь на нього до 16.06.2018 року.

15.06.2018 року Позивачем подано відповідь на припис, згідно якого докладно аргументи на свою користь щодо відсутності порушень діючого трудового законодавства, внаслідок дії цивільно-правових договорів між нею та ОСОБА_3, ОСОБА_4

11.06.2018 уповноваженою посадовою особою Управління винесено постанову №МК835/588/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, відповідно до якої, на підставі абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору) на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, а саме 223 380 грн. (3723*30*2 працівника).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з п. 1 Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295).

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, штрафи можуть бути накладені на підставі: акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Оскільки перевірки, передбачені Порядком № 295 інспекційні відвідування є заходами державного нагляду (контролю), відповідно до статті 1 Закону України № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суд вважає доводи позивача про незаконність накладення штрафу за результатами інспекційного відвідування.

Як вбачається з матеріалів справи, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області по справі № 484/2622/18 постановою 24.07.2018 року встановлено, що обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, оскільки між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 01.05.2018 року були укладені цивільно-правові договори за №1 та №2, що підтверджено їх копіями, копіями актів приймання передачі наданих послуг та проведення оплати від 23.05.2018 року, а також копією податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум отриманого з них податку за другий квартал 2018 року, тому в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 с.41 КУпАП. Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності закрито.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Це рішення набрало законної сили та має преюдиційне значення для цієї справи. Преюдиція -це обов'язковість фактів, встановлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Відтак, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської встановлено відсутність вини позивача.

Крім того Пунктом 6 Порядку № 509 встановлено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж на п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

На підтвердження виконання вимоги про повідомлення позивача про розгляд справи Управління надало копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до цього документа, повідомлення, що було направлено за місцем здійснення господарської діяльності позивача (вул. Новогрушівська, 2, с. Грушівка, Первомайський район, Миколаївська область), не було вручено та 05.07.2018 було повернуто об'єктом поштового зв'язку міста призначення (Первомайськ) до Управління.

Таким чином, станом на дату розгляду справи 11.06.2018 року, відповідач не мав доказів належного повідомлення позивача.

Як вказано у пункті 7 Порядку № 509, справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Порядком № 509 визначено, що обов'язковою умовою розгляду справи є належне повідомлення особи, щодо якої її порушено, про такий розгляд.

Зважаючи на те, що Відповідач не взяв до уваги заперечення до акту перевірки, не взяв до уваги відповідь на припис, в яких Позивач ґрунтовно пояснював відсутність підстав для притягнення до відповідальності, та не дотримався обов'язкової умови щодо належного повідомлення особи Позивача про розгляд справи, суд дійшов висновку про те, що розгляд справи було здійснено всупереч вимогам Порядку № 509, тому складена за результатами розгляду справи постанова про накладення штрафу №МК835/588/АВ/П/ПТ/ТД -ФС від 11.06.2018 року в розмірі 223380 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

Судовий збір розподіляється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) до Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1, м.Миколаїв,54003 код 39787411) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу №МК835/588/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 11.06.2018 року в розмірі 223380 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1,Миколаїв,541) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1762 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник