Справа № 320/6121/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Київ № 320/6121/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (, місцезнаходження: 08153, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 134 -Б), що виявились у відмові внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 № 164 від 09 березня 1968 року, складеного Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області зміни в частині національності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), місце проживання: 08153, АДРЕСА_1 з українець на поляк;

- зобов'язати Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (), місцезнаходження: 08153, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 134-Б) внести до актового запису про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 № 164 від 09 березня 1968 року, складеного Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, зміни в частині національності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), місце проживання: 08153, АДРЕСА_1 з українець на поляк.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Закону України "Про національні меншини" від 25.06.1992 № 2494-XII він має право вільно обирати свою національність, а відтак, з огляду на те, що мати позивача за національністю «полька», відповідачем протиправно відмовлено йому у внесенні змін до складеного Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області актового запису про шлюб від 09.03.1968 № 164 щодо національності позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 відкрито провадження в адміністративній справі.

Матеріали справи містять клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до приписів частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09 березня 1968 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що в цей же день складено актовий запис за № 164.

Вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб від 09.03.1968 серії II-АГ №140727.

У квітні 2018 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про внесення до актового запису про шлюб від 09.03.1968 № 164 змін в частині національності позивача з «українець» на «поляк».

До вказаної заяви позивачем було приєднано ряд документів, серед яких, зокрема: копія паспорта позивача; копія реєстраційного номера облікової картки платника податків, копія свідоцтва про народження позивача серії VI-УР № 615242, виданого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 24.03.1964; копія свідоцтва про шлюб серії II-АГ №140727, виданого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 09.03.2018; копія листа Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 08.05.2018 за вихідним № 193-16.14-27 від 08.11.2018; копія висновку № 49 про внесення змін до актового запису цивільного стану Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 08.05.2018.

Висновком від 08.05.2018 № 49 Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису про шлюб з огляду на те, що батьки заявника мають приналежність до різних національностей, а саме: батько - «українець», мати - «полька». Вказані обставини, на думку відповідача, унеможливлюють внесення до актового запису про народження змін в частині національності позивача.

Крім того, у наведенному висновку відповідач також зазначив, що в силу положень статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI питання встановлення національності не відносяться до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Обставини, на які посилається відповідач у своєму висновку від 08.05.2018 № 49 як на підставу для відмови у внесенні змін до актового запису про шлюб, позивач вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI).

Частиною першою статті 22 Закону № 2398-VI встановлено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частинами другою та третьою цієї ж статті передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

У свою чергу, відповідно до частини п'ятої статті 9 Закону № 2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Так, порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Розділом ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі - Правила № 96/5).

Відповідно до пункту 2.1 Правил № 96/5, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Пунктом 2.6 Правил № 96/5 передбачено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтво про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Згідно з пунктом 2.7 Правил № 96/5, на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом ДРАЦС додаються до матеріалів справи повні витяги з державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку (пункт 2.12 Правил № 96/5).

Як вже зазначалось судом, відповідачем відмовлено позивачу у внесенні змін до актового запису про шлюб з огляду на відсутність у органу державної реєстрації актів цивільного стану компетенції щодо визначення національності особи. Крім того, відповідач посилається на те, що батьки заявника належать до різних національностей, що, на його думку, унеможливлює внесення змін до вказаного вище актового запису в частині національності позивача з "українець" на "поляк".

Разом з тим, вказані твердження не приймаються судом до уваги, оскільки наявність передбаченого статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" від 25.06.1992 № 2494-XII права особи вільно обирати і відновлювати свою національність залежить від її волевиявлення і не пов'язане з обов'язковою вимогою належності обох батьків цієї особи до однієї національності.

Крім того суд звертає увагу відповідача на те, що позивач звернувся до нього із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб в частині його національності, а не стосовно її зміни чи встановлення юридичного факту його приналежності до певної національності, у зв'язку з чим доводи відповідача про відсутність у нього компетенції на вчинення дій щодо внесення відповідних змін до актового запису суд вважає необґрунтованими.

У свою чергу, під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_3 - належить до польської національності, що підтверджується даними, наведеними у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 08.12.2018 № 0, копія якого наявна у матеріалах даної справи.

Слід також зазначити, що національність мати позивача «полька» не спростовується навіть самим відповідачем у його висновку від 08.05.2018 № 49.

При цьому, з метою офіційного з'ясування всіх обставин у справі, судом запропоновано відповідачу подати суду відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) копії відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а також попереджено про наслідки такого неподання, передбачені частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, доказів поважності причин його неподання суду не надав, жодних обставин, які б дозволили спростувати наведені вище відомості, не навів.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Цією ж статтею передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, враховуючи неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, з огляду на те, що відповідачем на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 не надано суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача про національність його матері, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704, 80 грн., що підтверджується квитанцією від 09.11.2018 № 62999. Отже, відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума сплаченого судового збору в розмірі 704, 80 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (ідентифікаційний код 22208054, місцезнаходження: 08153, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 134-Б), що виявились у відмові внести до актового запису про шлюб від 09.03.1968 № 164, складеного Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, зміни в частині національності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: 08153, АДРЕСА_2) з «українець» на «поляк».

3. Зобов'язати Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести до актового запису про шлюб від 09.03.1968 № 164, складеного Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, зміни в частині національності ОСОБА_1 з «українець» на «поляк».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (ідентифікаційний код 22208054) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 09.11.2018 № 62999.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено та підписано 05.02.2019

Суддя Панченко Н.Д.