Справа № 826/18421/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2019 року № 826/18421/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії : головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Федорчука А.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач), в якому просив:

визнати протиправними дії щодо проведення перевірки та скасування результатів перевірки Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, що відображені в рішенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №337 від 09.11.2016 «Про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації»;

визнати протиправним та скасувати наказ №358 від 09.11.2016 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про скасування реєстрації повідомлення декларації про початок будівельних робіт від 05.12.2014 за №КС 67 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту від 29.12.2014 №КС 71.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2016 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2017 провадження в даній адміністративній справі зупинено на підставі пункту 3 частини першої статті 156 КАС України до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 810/4125/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Бондаренка О.Л. про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2016 №337.

Окрім того, у судовому засіданні 15.03.2017 судом прийнято та долучено до матеріалів справи подану представником позивача заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою позивач просить: визнати протиправним та скасувати наказ №358 від 09.11.2016 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про скасування реєстрації повідомлення декларації про початок будівельних робіт від 05.12.2014 за №КС 67 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту від 29.12.2014 №КС 71.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2017 провадження у даній справі поновлено у зв'язку з набранням законної сили рішенням у справі №810/4125/16 та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що в спірному рішенні вказано, що вище вказана інформація свідчить про недостовірність даних, що в свою чергу, відповідно до ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом та дає відповідачу право скасування вказаних декларацій. Однак позивач вважає винесення відповідачем спірного наказу неправомірним, у позивача є всі наявні документи, необхідні для реєстрації декларацій. Позивач стверджує, що в дійсності перевірка, на підставі якої відповідач дійшов висновку про необхідність скасування декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, не проводилась, що позбавило достовірно перевірити усі наявні у позивача документи.

Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом та вважає його таким, що суперечить законодавству та порушує його права та інтереси.

В поданих до матеріалів справи письмових запереченнях проти позову відповідач зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач вказує, що перевірка здійснена на підставі відповідного звернення Новопетрівської сільської ради у відповідності до вимог Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю. Також зазначив, що перевіркою встановлено що замовником будівництва наведено недостовірні дані в зареєстрованих деклараціях про початок будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, чим порушено вимоги статей 24, 31, 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В результаті проведення відповідної перевірки було виявлено ряд порушень, що свідчать про самочинність об'єкту будівництва. На підставі викладеного, відповідач вважає, що посадові особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених законодавством України.

Слід зазначити, що з 15.12.2017 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції, визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017.

Згідно з пунктом 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи без проведення судового засідання та виклику учасників справи, суд дійшов висновку розглядати справу у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження згідно приписів статей 12, 257, 262 КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) згідно нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, на підставі звернення Новопетрівської сільської ради від 05.10.2016 за №1261 посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил гр. ОСОБА_1, АДРЕСА_1, на об'єкті будівництва чотириквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, вул. Будівельників перша №11, кадастровий номер НОМЕР_2.

Перевіркою з виїздом на місце станом на 24.10.2016 встановлено, що земельна ділянка за вищенаведеною адресою з кадастровим номером НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 01.10.2012 №4862 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.12.2013, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Також в акті перевірки зазначено, що позивачем як забудовником будівництва отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, які видано відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Вишгородської РДА від 14.08.2014 №01-22/44, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 05.12.2014 № НОМЕР_3 та декларацію про готовність об'єкту до експлуатації від 29.12.2014 №КС71.

Перевіркою виявлені наступні порушення: на місці перевірки виконані будівельні роботи з будівництва чотириквартирного житлового будинку. Будинок запроектований та будується з відхиленнями від затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні, а саме будинок побудований на земельній ділянці, яка не передбачена під багатоквартирну житлову забудову; у позивача відсутні вихідні дані для проектування (технічні умови), дані інженерних вишукувань, відсутня проектна документація стадії Проект в необхідному об'ємі, відсутні наказ про затвердження проектної документації та акт приймання-передачі проектної документації, чим порушено вимоги статті 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3-2014; відстань від спірного будинку до сусіднього будинку складає 3,2м, чим порушено вимоги ДБН 360-92**.

За результатами перевірки Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області винесено припис №С-0911/10 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.11.2016, яким вимагалось зупинити експлуатацію об'єкту будівництва з 14.11.2016.

Також, на підставі акта перевірки, враховуючи, що перевіркою встановлено зазначення недостовірних даних, що є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, згідно статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», головним інспектором будівельного нагляду Бондаренко О.Л. прийнято рішення від 09.11.2016 №337, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 05.12.2014 № НОМЕР_3 та реєстрацію декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 29.12.2014 №КС71.

В подальшому, відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на підставі вказаного рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами від 09.11.2016 №337, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видано наказ від 09.11.2016 №358 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 05.12.2014 № НОМЕР_3 та реєстрацію декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 29.12.2014 №КС71 на об'єкт будівництва: «Будівництво житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач вважає наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон №3038-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно статті 31 Закону №3038-VI проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Статтею 34 Закону №3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації (ч. 2 ст. 36 Закону №3038-VI).

Водночас, як передбачено пунктом 3 частини 7 статті 36 Закону №3038-VI, декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Окрім того, частиною 1 статті 39 Закону №3038-VI визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Разом з тим, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 39-1 Закону №3038-VI).

На підставі зазначеної статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який і визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (далі - Порядок №461).

Пункт 29 Порядку №461 передбачає, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Під виявленням недостовірних даних у зареєстрованій декларації розуміється встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації.

За визначенням, викладеним у частині 1 статті 41 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту наказу від 09.11.2016 №358 вбачається, що підставою для його видачі стало рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами від 09.11.2016 №337.

Судом встановлено, що позивачем рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами від 09.11.2016 №337 оскаржено в судовому порядку.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 в адміністративній справі № 810/4125/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2016 №337, адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017 залишено без змін постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2017, відтак остання набрала законної сили 31.10.2017.

Дослідивши вказані судові рішення по справі № 810/4125/16 вбачається, що Київським окружним адміністративним судом, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено наступне:

Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Вишгородської РДА позивачу 14.08.2014 під №01-22/44 були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_2. Вказані містобудівні умови передбачають будівництво на земельній ділянці із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» житлового чотирьохквартирного будинку.

Частиною 5 статті 20 Земельного Кодексу України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Суд першої інстанції встановлено, що робочий проект будівництва будинку передбачає для кожної із чотирьох квартир в будинку окремий вихід на вулицю.

ДБН 2.2-15-2005, затверджений наказом Держбуду України від 18 травня 2005 р. N 80 (додаток Б (обов'язковий) «Терміни та визначення понять») визначає, що будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю, є зблокованим житловим будинком.

Відповідно до державного класифікатора будівель та споруд (ДК 018 - 2000) зблоковані будинки з окремими квартирами, що мають свій власний вхід з вулиці, разом із житловими будинками садибного типу віднесені до класу «будинки житлові одноквартирні».

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушень цільового використання земельної ділянки з боку позивача.

Як встановлено судом першої інстанції, з 29.12.2014 (дата реєстрації декларації №КС71 про введення будинку в експлуатацію) та протягом всього часу до скасування була зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт №КС67, що дає суду підстави вважати, що у позивача були належні документи на право ведення будівельних робіт.

Містобудівні умови та обмеження, видані позивачу Вишгородською РДА, та декларації про початок будівництва та введення його в експлуатацію, вказують на те, що побудований будинок ІІ категорії складності.

Відповідно до пункту 4.6.1. ДБН 2.2-3-2014 та п.11.2. Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів затвердженого наказом Мінрегіонбуду №45 від 16.05.2011 проектування для об'єктів І та II категорій складності здійснюється в одну стадію - стадія робочий проект.

Позивач надав суду Робочий проект будівництва, витяг з якого долучений до матеріалів справи в якості доказу.

Таким чином, суд першої інстанції зазначив, що у даному випадку відсутні підстави для скасування реєстрації декларацій, передбачені чинним законодавством.

Суд першої інстанції відхилив посилання відповідача як аргумент та належну підставу для скасування реєстрації декларацій порушення з боку позивача відстані до сусіднього будинку, оскільки відповідно до чинного законодавства це не є підставою для скасування декларації про введення будинку в експлуатацію. Окрім цього відповідач не довів у судовому засіданні яким саме чином фіксувалось ця відстань, та який із будинків, спірний чи сусідній, був побудований раніше.

На підставі викладеного, Київський окружний адміністративний суд дійшов висновку про протиправність рішення головного інспектору будівельного нагляду Бондаренко О.Л. №337 від 09.11.2016 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації.» та наявність підстав для його скасування.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою Кодексу адміністративного судочинства України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

При цьому, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з висновком Київського окружного адміністративного суду у постанові від 24.03.2017 по справі № 810/4125/16, яке набрало законної сили. Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі № 810/4125/16 мають преюдиційне значення в даній справі.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем в межах даної справи не надано належних, достатніх та достовірних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовані його заперечення проти позову та не підтвердив перелічені в акті порушення, і не спростував жодними доказами вище встановлені обставини.

Враховуючи викладене, оскільки постановою Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 по справі № 810/4125/16 встановлено протиправність рішення головного інспектора будівельного нагляду Бондаренка О.Л. від 09.11.2016 №337, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 05.12.2014 № НОМЕР_3 та реєстрацію декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 29.12.2014 №КС71, що стало підставою для видачі оскаржуваного у даній справі наказу від 09.11.2016 №358, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена жодними доказами правомірність вчинення ним дії з проведення вищезазначеної перевірки та обґрунтованість прийняття ним оскаржуваного наказу.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ №358 від 09.11.2016 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про скасування реєстрації повідомлення декларації про початок будівельних робіт від 05.12.2014 за №КС 67 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту від 29.12.2014 №КС 71.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя І.А. Качур

В.І. Келеберда

А.Б. Федорчук