Справа № 592/2746/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 лютого 2019 р.Справа № 592/2746/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Мельнікової Л.В.,

суддів - Присяжнюк О.В. , Бенедик А.П. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до головного лісничого Державного підприємства «Сумське лісове господарство» ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Сумське лісове господарство» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

Встановила:

Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до головного лісничого Державного підприємства «Сумське лісове господарство» ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Сумське лісове господарство» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

13 грудня 2018 року означене судове рішення оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2019 року апеляційна скарга позивача залишена без руху, скаржнику наданий 10-денний термін для усунення її недоліків: надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

01 лютого 2019 року до суду надійшло клопотання скаржника про поновлення строку на оскарження рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що вимогами процесуального законодавства установлений 10-денний строк апеляційного оскарження судових рішень у цій категорії справ. Втім, судом першої інстанції було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, а повний текст ним отриманий лише 03 грудня 2018 року.

За наведених обставин, позивач вважає наведені доводи поважною причиною пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення, та просить поновити строк на принесення апеляційної скарги на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року по справі № 592/2746/18.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 286 КАС України визначено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Частиною 1 статті 271 КАС України передбачені особливості проголошення та вручення судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.

Так, у справах, визначених, зокрема статтею 286 КАС України, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у таких справах невідкладно надсилаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

З матеріалів справи убачається, що в порушення наведеної норми процесуального Кодексу, судом першої інстанції у судовому засіданні 28 листопада 2018 року проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного ОСОБА_2 судового рішення. Повний текст отриманий скаржником 03.грудня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /а.с. 78/.

Колегія суддів зазначає, що однією з основних засад судочинства, визначеною пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Даний принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11 - рп/2012).

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.12.2012 року № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачених статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2018 року по справі № 804/243/16, відповідно до якого, вияв надмірного формалізму під час застосування норм права міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приходячи до висновку про задоволення клопотання позивача ОСОБА_2 та приймаючи до уваги положення статті 271 та ч. 4 ст. 286 КАС України, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи не спростовується та обставина, що текст оскаржуваного судового рішення отриманий скаржником лише 03 грудня 2018 року.

Відтак, колегія суддів зауважує, що процесуальний строк на принесення апеляційної скарги позивачем пропущений з незалежних від нього обставин і застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення його права на апеляційне оскарження рішення суду, тобто права на справедливий суд.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 287, 293, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року по справі № 592/2746/18.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання, і на підставі ч. 3 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис)Присяжнюк О.В. Бенедик А.П.