Справа № 303/7581/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/478/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Марцинковській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 грудня 2018 року (суддя- Кость В.В., ухвалене в м. Мукачево, повний текст складено 18.12.2018р.) у справі № 303/7581/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 від імені якої діє ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_2 від імені якої діє ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Закарпатської митниці ДФС України у якому просила скасувати постанову Закарпатської митниці ДФС від 21.11.2018 року у справі про порушення митних правил №4956/30500/18 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною третьою ст. 470 Митного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про відсутність в її діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Оскаржувана постанова, на думку позивача, винесена відповідачем без повного та всебічного з"ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 грудня 2018 року позовну заяву про скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишено без задоволення, а постанову у справі про порушення митних правил від 21 листопада 2018 року №4956/30500/18 без змін.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 як представник позивача оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що митний орган порушив строки притягнення особи до відповідальності, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що про порушення позивачем митних правил відповідачу стало відомо з орієнтування відносно ОСОБА_2 Закарпатської митниці ДФС від №5104/07-70-63/47 щодо невивезення за межі митної території України транспортного засобу, проте, оскаржувана постанова винесена 21.11.2018р. Також, покликається на відсутність у позивача посвідчення водія, що унеможливлює ввезення транспортного засобу на територію України позивачем.

Сторони повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у протоколі від 18 жовтня 2018 року №4956/30500/18 зафіксовано порушення позивачем митних правил за перевищення строку транзиту транспортного засобу марки «Volkswagen» (модел "PASSAT", реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1, який 25.04.2017 був ввезений на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС.

За вказане порушення митних правил митним органом прийнято постанову від 21 листопада 2018 року №4956/30500/18, на підставі якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою ст. 470 Митного кодексукраїни, з накладенням штрафу у розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить суму 8500,00 грн.

ОСОБА_2, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 8500 грн протиправною, звернулася до суду з вимогою про її скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що дії митного органу стосовно притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил є правомірними.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч.1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Твердження апелянта про те, що вона не ввозила на митну територію України автомобіль у режимі транзиту, не береться до уваги судом, оскільки не підтверджене жодними доказами та спростовуються даними Протоколу, у якому зазначено, що «25.10.2018, на адресу Департаменту організації протидії митним правопорушенням ДФС був направлений запит за №1402/20/07-70-20-02 щодо переміщення громадянкою ОСОБА_2 на територію України автомобіля марки «VW», моделі "PASSAT" реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_1.

Згідно з даними інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засіб та вантажів, які перетинають кордон «Аркан» 25.04.2017 року позивач слідувала на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці у вищевказаній машині. Саме позивач подавала документи на транспортний засіб марки «VW», моделі "PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1, який був оформлений у митному режимі «транзит»».

Стосовно твердження позивача про те, що вона була лише пасажиром у вказаному транспортному засобі, слід зазначити наступне.

Так, згідно п.7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Згідно з п. 9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Крім того, пунктом 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 451 передбачено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю: перевірка документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України; митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян); усне опитування громадян та посадових осіб підприємств; облік автомобільних транспортних засобів і товарів; взяття проб (зразків) товарів; використання службових собак, технічних та спеціальних засобів контролю; подання запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, наданих митним органам.

Також згідно даних правил обов'язкової вимоги щодо наявності у такої особи посвідчення водія вказаний нормативно-правовий акт не містить.

Стосовно строків притягнення до відповідальності за порушення митних правил колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Зміст вказаної норми не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Правопорушення передбачене ст.470 МК України щодо невивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується, що факт перевищення позивачем встановленого МК України строку доставки до митного органу транспортного засобу «VW», моделі "PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідач виявив 18.10.2018р., відтак з вказаної дати необхідно починати відлік строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2018р., тобто не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення вчинення правопорушення, Закарпатська митниця прийняла постанову у справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України.

Стосовно, доводів апелянта про порушення митним органом ст. 525 МК України, якою передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів необхідних для вирішення справи, суд відзначає, що порушення митним органом строку винесення постанови про притягнення позивача до відповідальності після складання протоколу не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, адже не потягло незаконності притягнення до відповідальності. Такий висновок відповідає положенням ст. 531 МК України в якій відсутня зазначена позивачем підстава для скасування постанови митного органу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.271, 272, 286, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 грудня 2018 року у справі № 303/7581/18 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 07.02.2019р.