Справа № 161/113/19
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/113/19
Провадження № 2-а/161/63/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.

за участю секретаря судового засідання - Загоровської І.І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Бубнюка Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Айсанова Артура Норовича, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Хинюк Тетяни Сергіївни, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Айсанова А. Н., інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Хинюк Т.С., про скасування постанови.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він не перебував за кермом Тойота Авенсіс, номерний знак НОМЕР_1, оскільки ним керувала ОСОБА_6 , яка через неочищене від снігу та льоду дорожнє покриття втратила керованість автомобілем. Після цього ОСОБА_6 звернула на вул. Задворецьку та зупинилась у заїзній кишені навпроти будинку № 2. Вказує, що після того, як вони вийшли з автомобіля, то позивач побачив, що спереду на автомобілі відсутній номерний знак. Подумавши, що номерний знак міг загубитись, коли автомобіль занесло навпроти будівлі податкової інспекції, він пішов його шукати. Оскільки було темно, номерний знак не вдалось знайти. У зв'язку з цим було вирішено зачекати на місці, коли на вулиці стане світло, а тоді продовжити пошуки номерного знаку. Зазначає, що після цього він сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_6 - на переднє пасажирське сидіння.

Приблизно о 06 годині під'їхали працівники патрульної поліції та на місці винесли постанову про накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом без державного номерного знака спереду. Пояснення про те, що автомобілем без державного номерного знака позивач не керував, поліцейські не взяли до уваги.

Вказує, що поліцейський ОСОБА_7 грубо та безпідставно порушила його право на захист, позбавивши можливості викликати на місце розгляду справи адвоката для захисту його інтересів при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а також складанні протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130, 124 КУпАП, та користуватись порадами адвоката в телефонному режимі.

На підставі викладеного, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 498400 від 24.12.2018 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити; визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Хинюк Т. С. щодо недопущення захисника ОСОБА_1 до участі у розгляді адміністративної справи за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а також при складанні протоколів про адміністративні правопорушення на останнього за ст. 124, 130 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Бубнюк Л.Є. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, вказав, що постанова винесена згідно норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії БР №498400 від 24.12.2018 року, що 24.12.2018 року о 06 год 57 хв у м. Луцьку по вул. Задворецькій 1, водій керував транспортним засобом без державного номерного знаку, чим порушив вимоги п. 2.9 В ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч. 6 КУпАП, та накладено штраф у сумі 340 грн. (а.с. 6)

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП настає в разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.2.9.(в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів;закріплений не в установленому для цього місці;закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, керування транспортним засобом без номерного знаку, складає об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту ( частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

До матеріалів справи додано диск з відеозаписом фіксації події адміністративного правопорушення, який в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по справі.

Відтворений в судовому засіданні запис з нагрудної камери інспектора є доказом порушення правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_1 Зокрема, позивач вказав, що відсутній номерний знак знаходиться у машині, що суперечить його доводам наведених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача та позивач наголошували на тому, що позивач не перебував за кермом автомобіля, однак жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього суду не надали. З відеозапису вбачається, що за кермом на момент коли підійшли працівники поліції перебував саме ОСОБА_1

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_1 дій, які слугували підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд критично оцінює покликання позивача та представника позивача на те, що поліцейський безпідставно та грубо порушила право позивача на захист, при розгляді справи про притягнення до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а також при складанні протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130, 124 КУпАП та користуватись його порадами в телефонному режими, оскільки це не спростовує факт порушення позивачем правил дорожнього руху. Таким чином, обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, а відповідач діяв в межах повноважень, у спосіб та на підставі, що передбачені законом.

Дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, а відтак враховуючи, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, суд приходить до висновку, що позов про скасування постанови серії БР №498400 від 24.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 245, 246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122 ч. 1, 126 ч. 1, 254, 258, 286, КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Айсанова Артура Норовича, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Хинюк Тетяни Сергіївни, про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук