Справа № 420/6035/18
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6035/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому позивач просить підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна відповідача (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) згідно рішення позивача від 18.10.2018 року.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26 грудня 2018 року о 12 год. 00 хв.

В судове засідання 26 грудня 2018 року відповідач та/або його представник не з'явились. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.36, 37) Про причини неприбуття суд не повідомив, будь-яких заяв від нього станом на 26.12.2018 року на 12 год. 00 хв. до суду не надійшло.

В судовому засіданні представником позивача подано письмову заяву, в якій останній просить продовжити розгляд справи № 420/6035/18 за відсутності представника ГУ ДФС в Одеській області.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3, ч. 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно змісту адміністративного позову (а.с.9-11), позивач обґрунтовує заявлені вимоги, із посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, пп.пп. 16.1.9, 16.1.13 п. 16.1 ст. 16, пп.пп. 19-1.1.4, 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп.пп. 20.1.4, 20.1.6, 20.1.9, 20.1.13 п. 20.1 ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, ст. 94 Податкового кодексу України, Порядок застосування адміністративного арешту майна платників податків, із зазначенням таких фактичних обставин:

- 16 жовтня 2018 року позивачем прийнято наказ № 7926 «Про проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1)». На підставі даного наказу та направлень на перевірку від 16.10.2018 № 3931, № 3932 з метою проведення фактичної перевірки відповідача для здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, головними державними ревізор-інспекторами відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області Кочиним І.А. та Грунем С.О. було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1);

- 17.10.2018 року о 17:30 годині, після ознайомлення з наказом та направленнями на перевірку, відповідачем було відмовлено від допуску та проведення посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області фактичної перевірки. Не пояснюючи причину, посадових осіб виштовхали з магазину. По цьому факту перевіряючі звернулися до правоохоронних органів, про що свідчить талон - повідомлення № 009202. В зв'язку з не допуском було складено акт «Про не допуск до фактичної перевірки» № 1853/15-32-40-01 від 17.10.18 року та акт відмови від отримання наказу «Про проведення фактичної перевірки» та ознайомлення з направленнями від 1855/15-32-40-01 від 17.10.18 року та акт відмови від підпису акту відмови від допуску до перевірки № 1854/15-32-40-01 від 17.10.18 року;

- 18.10.2018 року о 15 годині 30 хвилин заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області було прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1);

- з огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що відповідачем відмовлено від допуску посадових осіб органу ДФС до перевірки, наявні всі правові підстави для застосування адміністративного арешту майна ФОН ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), тощо.

Згідно змісту письмових пояснень на заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту (а.с.56-58), відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із посиланням на п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, із зазначенням таких фактичних обставин:

- двоє мужчин 17 жовтня 2018 року близько 17 години прийшли в магазин, в якому відповідач здійснює підприємницьку діяльність. Ці особи вказали, що вони є працівниками ДФС в Одеській області, та надали свої посвідчення: головних ревізорів-інспекторів: Кочина І.А. та Грунь С.О. Податківці вказали, що працюють у відділі контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртової продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС України в Одеській області;

- податківці показали відповідачу направлення на перевірку № 3931 та № 3932 від 16.10.2018 року, в яких зазначено мету перевірки: контроль за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв. Відповідач вказала, що не заперечує щодо проведення перевірки, але жодні акти підписувати не буде, так як не має відповідної освіти та вказала, що в разі виявлення порушення надіслати їй усі акти перевірки поштою. Податківці почали грубо з нею розмовляти, вимагали, щоб вона їм показала склад, де зберігаються алкогольні та тютюнові вироби. З цього приводу відповідач пояснила, що в магазині відсутній такий склад. Весь товар знаходяться на полицях в магазині. Податківцям така відповідь не сподобалася і вони почали вимагати, щоб відповідач виконувала їхні вимоги, підписала усі складені ними папери. Вона пояснила, що буде виконувати лише законні вимоги;

- докази, які надали податківці, не підтверджують факту, що відповідач «виштовхала їх з магазину». Жодних протиправних дій щодо податківців відповідач не вчиняла. Доказів підтвердження у судовому порядку обґрунтованості арешту майна згідно з п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України податковим органом не надано.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом позивача від 16 жовтня 2018 року № 7926 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1)» (а.с.14), з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, на підставі п.п. 19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1, п.п. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, наказано, зокрема: провести з 17.10.2018 року фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), податкова адреса: АДРЕСА_2 адреса господарської одиниці: АДРЕСА_1 тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.01.2017 року - по дату закінчення фактичної перевірки, за участю певних посадових осіб позивача, в тому числі Кочина Ігоря Анатолійовича та Груня Сергія Олеговича.

На підставі п.п. 19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1, п.п. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI та наказу № 7926 від 16.10.2018 року, позивачем видані направлення на перевірку від 16.10.2018 року № 3931, № 3932 посадовим особам позивача: Кочину Ігорю Анатолійовичу та Груню Сергію Олеговичу, на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), тривалістю 10 діб. (а.с.15, 16)

17 жовтня 2018 року головними державними ревізорами-інспекторами відділу ГУДФС в Одеській області: Грунем С.О. та Кочиним І.А., складено акти (а.с.17-19):

- № 1853/15-32-40-01 «про не допуск до фактичної перевірки», про те, що відповідач відмовився від допуску на проведення фактичної перевірки;

- № 1855/15-32-40-01 «відмови отримання наказу «Про проведення фактичної перевірки» та ознайомлення з направленнями на проведення фактичної перевірки»», про те, що відповідач відмовився від отримання наказу та підпису направлення на проведення фактичної перевірки;

- № 1854/15-32-40-01 «відмови від підпису акту відмови від допуску до перевірки», про те, що відповідач відмовився від підпису акту не допуску до фактичної перевірки працівників ГУ ДФС в Одеській області.

Начальник управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області, керуючись ст. 94 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), звернувся до заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області В. Попова із зверненням від 18 жовтня 2018 року № 693/11/15-32-40-01 (а.с.13), в якому просив застосувати повний адміністративний арешт майна відповідача, з тих підстав, що розглянуті матеріали підтверджують наявність обставин, передбачених п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 розділу ІІ Податкового України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями): 17.10.2018 року ФОП ОСОБА_1, ЄДРПОУ НОМЕР_1, відмовилася від проведення фактичної перевірки, призначеної на підставі п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Згідно зазначеного звернення, до нього додано копії: акту про не допуск до фактичної перевірки; акту про відмову від підпису акту відмови від допуску до перевірки; акту про відмову отримання наказу «Про проведення фактичної перевірки» та ознайомлення з направленнями на проведення фактичної перевірки; наказу про проведення фактичної перевірки; направлень на проведення фактичної перевірки. (а.с.13)

18 жовтня 2018 року о 15 год. 30 хв. заступником начальника Головного управління ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с.12), відповідно до змісту якого, заступник начальника ГУ ДФС в Одеській області, Попов Володимир Григорович, розглянувши звернення та додані до нього матеріали управлінням контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1, (ЄДРПОУ НОМЕР_1), на підставі яких були з'ясовані обставини, передбачені п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями): 17.10.2018 року приблизно о 17:30 ФОП ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1), відмовилась від проведення фактичної перевірки, призначеної на підставі пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, керуючись ст. 94 розділу II Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), вирішив:

1. Застосувати повний адміністративний арешт майна ФОП ОСОБА_1, (ЄДРПОУ НОМЕР_1), що здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1.

2. Надіслати рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна ФОП ОСОБА_1, (ЄДРПОУ НОМЕР_1)».

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії (а.с.20, 21зв.), зокрема:

- талону-повідомлення № 009202, реєстраційний № 2747 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 17.10.2018 року;

- доповідної записки № 684/11/15-32-40-01 від 12.10.2018 року.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, зокрема, що факт вчинення відповідачем протиправних дій не знайшов свого підтвердження в дійсності за результатами розгляду матеріалів ЖЄО № 2747 від 17.10.2018 року, відповідачем суду також надано копії (а.с.60-62), зокрема:

- Висновку від 07.11.2018 року, затвердженого начальником Татарбунарського ВП АВП про припинення розгляду звернення Кочина І.А.;

- повідомлення Татарбунарського ВП Арцизького ВП від 07.11.2018 року на адресу Кочина І.А.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин.

Згідно з пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.3 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Згідно з пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Згідно з пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 283 КАС України, зокрема, у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та на підставі встановлених в судовому засіданні обставин, а саме:

- рішенням заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області від 18.10.2018 року о 15 год. 30 хв. «про застосування адміністративного арешту майна платника податків» застосовано повний адміністративний арешт майна відповідача;

- ГУ ДФС в Одеській області звернулось із даним позовом у загальному порядку 20.11.2018 року;

- відповідно до вимог пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України, при встановленні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків, перевірці підлягає накладення арешту саме в межах вищевказаного 96-ти годинного строку, та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим.

Відтак, оскільки з моменту прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна відповідача вже минуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки, тому застосований адміністративний арешт є припиненим, відповідно до вимог підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, а тому позовні вимоги податкового органу є такими, що не підлягають задоволенню.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 8 серпня 2018 року по справі № 820/3059/17 (адміністративне провадження № К/9901/46381/18).

При цьому слід зазначити, що, керуючись ч. 1 ст. 73, п. 2 ч. 4 ст. 246 КАС України, суд відхиляє посилання позивача на доводи та надані на їх підтвердження докази щодо звернення до правоохоронних органів, тощо, як такі, що не містять інформацію щодо предмета доказування за змістом норм, які регулюють спірні правовідносини.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, позивач суду не навів та не надав.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновків, що:

- позиція позивача зі спірних питань - є помилковою;

- законодавчих підстав для задоволення даного позову - немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 9, 194, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код юридичної особи: 39398646) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна відповідача (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) згідно рішення позивача від 18.10.2018 року - відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.