Справа № 826/9426/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 лютого 2019 року № 826/9426/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасування наказу від 21 грудня 2017 року №417

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 21 грудня 2017 року №417 «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 21 грудня 2017 року №417 прийнято в порушення статті 19 Конституції України, адже дане рішення прийнято не в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, як встановлено пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 червня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що за результатами проведеної органом архітектурно-будівельного контролю перевірки встановлено, що будівельні роботи на АДРЕСА_3 (нежитлові приміщення №1, 2 в групі приміщень №1 літ. «В»), які розпочаті на замовлення гр. ОСОБА_1 виконуються на земельній ділянці, не в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, тобто вбачаються ознаки самовільного будівництва.

На думку представника відповідача, оскаржуваний наказ прийнято обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин справи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

10 лютого 2017 року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлових приміщень №1, 2 в групі приміщень №1 літ. «В» по АДРЕСА_3 №КВ33.

В подальшому, 21 грудня 2017 року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до підпункту 5 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 року №1817-VIII, на підставі листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27 листопада 2017 року №0-10-0.411-17791/2-17 та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельною ділянкою від 10 листопада 2017 року №305-ДК/248/АП/09/01/-17 (вх. №073/8546 від 27 листопада 2017 року), листа Державного підприємства «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» від 11 грудня 2017 року №1300/1/1/7-07 (вх. №073/8963 від 11 грудня 2017 року), акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за №б/н, складеного 19 грудня 2017 року, видав наказ №417, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень №1, 2 в групі приміщень №1, літ. «В» по АДРЕСА_3» від 10 лютого 2017 року №КВ33. Замовник - ОСОБА_1.

Незгода позивача із вказаним наказом зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначає Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року №687-ХIV (далі по тексту - Закон України від 20 травня 1999 року №687-ХIV), статтею 10 якого встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі по тексту - Закон України від 17 лютого 2011 року №3038-VI в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, в силу норм пункту 2 частини 1 статті 34, частин 1, 2 статті 36 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI замовник мав право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надавалось замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводив орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 41 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі по тексту - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Пунктом 2 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, окрім іншого, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктом 16 Порядку № 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності», зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт;

2) наявності відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства, невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю;

4) скасування містобудівних умов та обмежень;

5) виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта;

6) виконання будівельних робіт, не передбачених згідно з декларацією про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі звернення депутата Київської міської ради Ялового К.В. від 05 жовтня 2017 року №08/279/114-1249, яке надійшло до відповідача листом (вх. №073-8025 від 06 листопада 2017 року) від Київської місцевої прокуратури №10, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпочав проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень №1, 2 в групі приміщень №1 літ. «В» по АДРЕСА_3».

При цьому, замовником будівництва у декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ 33 від 10 лютого 2017 року зазначено, що проектна документація на об'єкті «Реконструкція нежитлових приміщень №1, 2 в групі приміщень №1 літ. «В» по АДРЕСА_3» розроблена Державним підприємством «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» (кваліфікаційний сертифікат серія АА №001324), яка в подальшому затверджена замовником 20 грудня 2016 року.

Як вбачається з акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №б/н від 19 грудня 2017 року, в ході перевірки та беручи до уваги лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №08 від 30 листопада 2017 року разом з додатком, які надійшли на лист Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва встановлено, що цільове призначення земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі. Крім того, земельна ділянка, яка рішенням Київської міської ради від 29 вересня 2016 року №016/1110 площею 0,0749 га (кадастровий номер НОМЕР_2) передано гр. ОСОБА_1 в оренду на 10 років для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на АДРЕСА_3 (договір оренди земельної ділянки від 04 квітня 2017 року №244). Під час обстеження встановлено, що на зазначеній земельній ділянці огородженій парканом відсутня нежитлова будівля, також на вказаній земельній ділянці ведуться будівельні роботи (облаштування фундаменту на дні котловану), доступ до неї обмежений, відповідальні особи на місці відсутні. За результатами обстеження вбачаються ознаки використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та самовільного будівництва.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області №0-10-0.411-17791/2-17 від 27 жовтня 2017 року та додатку, які надійшли у відповідь на лист Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розміщена по АДРЕСА_2 по всій площі земельної ділянки розпочато будівельні роботи (вирито котлован та розпочато будівництвом фундаменту), встановлена тимчасова споруда невизначеного призначення, ділянка огороджена металопрофільним парканом. Земельна ділянка використовується (кадастровий номер НОМЕР_2) з порушенням вимог пункту а) статті 96 Земельного кодексу України невиконання вимог щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Крім того, згідно листа Державного підприємства «Науково-дослідний інститут і проектний інститут містобудування» від 11 грудня 2017 року №1300/1/1/7-07, який надійшов у відповідь на лист Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, встановлено, що Державне підприємство «Науково-дослідний інститут і проектний інститут містобудування» не розробляло проектну документацію «Реконструкція нежитлових приміщень №№1, 2 в групі приміщень №1, літ. «В» по АДРЕСА_2».

При цьому, під час виїздів посадових осіб Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва встановлено, що на земельній ділянці площею 0,0749 га (кадастровий номер НОМЕР_2) на АДРЕСА_3 виконуються будівельні роботи шляхом забудови всієї площі земельної ділянки (приблизними розмірами 30,0 м на 20,0 м) шляхом збільшення зовнішніх геометричних розмірів нежитлового приміщення №1 ,2 в групі приміщень №1 літ. «В» та без збереження елементів несучих і огороджувальний конструкцій.

Відповідно до пункту 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 склад та зміст проектної документації на будівництво, реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна його основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо) забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частини (за умови їх автономності).

Тобто, вид будівництва на АДРЕСА_3 (нежитлові приміщення №1, 2 в групі приміщень №1 літ. «В») має бути класифікований як нове будівництво.

Також, згідно інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Головного управління Держгеокадастру у Київській області - земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_2) використовується з порушенням вимог пункту а) статті 96 Земельного кодексу України. Отже, будівельні роботи по АДРЕСА_3 (нежитлові приміщення №1,2 в групі приміщень №1 літ. «В»), які розпочаті на замовлення гр. ОСОБА_1 виконуються на земельній ділянці, не в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

При цьому, оскілки Державне підприємство «Науково-дослідний інститут і проектний інститут містобудування» не розробляло проектну документацію «Реконструкція нежитлових приміщень №№1, 2 в групі приміщень №1, літ. «В» по АДРЕСА_2», будівельні роботи на АДРЕСА_3 виконуються без затвердженої проектної документації.

Тобто, замовником будівництва гр. ОСОБА_1 зазначені недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлових приміщень №№1, 2 в групі приміщень №1, літ. «В» по АДРЕСА_2 №КВ 33 від 10 лютого 2017 року в частині: виду об'єкта будівництва; розробленої проектної документації; інформації щодо затвердження замовником проектної документації; виданих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки; земельної ділянки, що використовується для будівництва.

На підставі виявлених в ході перевірки порушень, відповідачем складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19 грудня 2017 року, а також припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 19 грудня 2017 року.

Суд звертає увагу, що позивачем не наведеного жодних обґрунтувань на спростування виявлених в ході проведеної перевірки порушень.

Спірний наказ позивач оскаржує виключно з підстав відсутності затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку скасування відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю чинних декларацій про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

Відповідно до частин 2, 3 статті 39-1 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Замовник будівництва після скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, або декларації про готовність об'єкта до експлуатації може повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 року №1817-VIII установлено, що зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі, зокрема, виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Суд зазначає, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 року №1817-VIII набрав чинності 10 червня 2017 року, тобто декларація про початок виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлових приміщень №1, 2 в групі приміщень №1 літ. «В» по АДРЕСА_3 №КВ 33 зареєстрована до набрання чинності цим Законом (10 лютого 2017 року).

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 року №1817-VIII визначено, що Кабінету Міністрів України у чотиримісячний строк з дня опублікування цього Закону необхідно забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, зокрема, і прийняття порядку.

Водночас, станом на момент прийняття оскаржуваного наказу Кабінетом Міністрів України не було врегульовано питання порядку скасування відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю зареєстрованих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 року №1817-VIII декларацій про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

Крім того, станом на момент прийняття оскаржуваного наказу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №404 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466» розділ «Декларація про початок виконання підготовчих або будівельних робіт» виключено.

Так, оцінюючи оскаржуване рішення, суд керується нормами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Критерій «прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині 2 статті 19 Конституції України «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень: має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій «прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії» - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

При цьому, судом встановлено обґрунтовані підстави вважати, що замовником подані недостовірні дані, наведені у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Однак, з огляду на відсутність станом на момент прийняття оскаржуваного наказу визначеного Кабінетом Міністрів України порядку скасування відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю зареєстрованих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 року №1817-VIII декларацій про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті такого наказу не міг діяти у відповідності до норм чинного законодавства, тобто при його прийняті відсутній такий критерій, як «у встановленому законодавством порядку».

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 21 грудня 2017 року №417 «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт».

3.Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко