Справа № 810/485/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 810/485/18

Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.О.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

04 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року (повний текст якого складено у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Компанії "Pramus TRH s.r.o." до Державної фіскальної служби України, Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2018 року позивач - Компанія "Pramus TRH s.r.o." звернулась до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України, в якому просила зобов'язати Державну фіскальну службу України дозволити вивезення з території України автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова VIN: НОМЕР_4, представником компанії "Pramus TRH s.r.o." ОСОБА_2 (ОСОБА_2), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позову зазначено, що Державна фіскальна служба України протиправно відмовила у задоволенні звернення Компанії "Pramus TRH s.r.o." про надання дозволу на вивезення з території України належного компанії автомобіля марки Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова VIN: НОМЕР_4. Так, відповідачем не прийнято до уваги той факт, що з ОСОБА_3, яка ввезла зазначений автомобіль на територію України в режимі тимчасового ввезення, припинено трудові взаємовідносини з власником транспортного засобу і остання перебуває за межами України та ОСОБА_4. При цьому, співробітниками фіскальної служби взагалі не розглянуто та не надано правової оцінки можливості передачі права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля іншій особі.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Чернівецьку митницю ДФС у Чернівецькій області (, вул. Руська, 248М, м. Чернівці, Чернівецька область, 58000) дозволити вивезення з території України автомобіль Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова VIN: НОМЕР_4, представником компанії "Pramus TRH s.r.o." (ід. номер 0456332, Slevacska, 497/9, Praha, 14, Hloubetin, 19800) ОСОБА_2 (ОСОБА_2), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2, що мешкає за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто на користь Компанії "Pramus TRH s.r.o." (ід. номер 0456332, Slevacska, 497/9, Praha, 14, Hloubetin, 19800) за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області судові витрати (, вул. Руська, 248М, м. Чернівці, Чернівецька область, 58000) - судовий збір в сумі 1762 (сімсот чотири) грн 00 коп., сплачений згідно квитанції №0.0.949514137.1 від 25.01.2018 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Чернівецька митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. Так, апелянт вказав на те, що судом першої інстанції фактично було надано дозвіл на вивезення вказаного автомобіля особі, яка не є відповідальною за дотримання режиму тимчасового ввезення транспортного засобу, що порушує вимоги ст. 380 МК України. Крім того, громадянин ОСОБА_5 не надав до Чернівецької митниці ДФС України документів, які б підтверджували його право представляти інтереси громадянки ОСОБА_6 в митних органах, а тому за результатами розгляду заяви позивача останнього повідомлено про неможливість надання такого дозволу.

28 січня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача, в якому останній вказала на безпідставність доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а розгляд справи провести за відсутності представника позивача.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

З огляду на викладене, протокольною ухвалою колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ТОВ "Pramus TRH s.r.o." (ід. код 04563352) зареєстроване за юридичною адресою: Слевачська 497/9, Глоубєтін, 19800 Прага 14. Директори ТОВ "Pramus TRH s.r.o.": ОСОБА_7 та ОСОБА_2, які діють від імені Товариства самостійно (а.с. 8-10).

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданого 19.05.2016 року, Компанії "Pramus TRH s.r.o." належить автомобіль марки Hyundai Tucson, НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_4 (а.с. 11).

Наказом від 20.05.2016 Компанією "Pramus TRH s.r.o." прийнято на роботу ОСОБА_3 строком на один рік на посаду менеджера по вивченню ринку та укладенню договорів з оплатою послуг на договірних умовах відповідно до виконаних робіт (а.с. 12).

Для виконання службових обов'язків, ОСОБА_3 було надано у користування належний Компанії "Pramus TRH s.r.o." автомобіль марки Hyundai Tucson, НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_4.

За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пропуску, 05.07.2016 ОСОБА_3 ввезла на митну територію України належний Компанії "Pramus TRH s.r.o." автомобіль марки Hyundai Tucson, НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_4 (а.с. 56).

Наказом від 31.05.2017 року у зв'язку із закінченням терміну трудових відносин, ОСОБА_3 звільнено з роботи в Компанії "Pramus TRH s.r.o." з посади менеджера по вивченню ринку та укладенню договорів (а.с. 13).

Дорученням №17/06-2 від 01.06.2017 Компанія "Pramus TRH s.r.o." уповноважила ОСОБА_2 повернути належний підприємству автомобіль марки Hyundai Tucson, рік випуску 2007, VIN: НОМЕР_4, державні номерні знаки НОМЕР_3 з території України на територію Чеської Республіки. Доручення видано строком до 31.01.2017 року (а.с. 14), однак співробітники митниці на кордоні України повідомили представнику компанії, який здійснював транспортування, що повернути даний транспортний засіб з території України може тільки та особа, яка його в Україну ввезла.

В подальшому, Компанія "Pramus TRH s.r.o." звернулася до Посольства України в Чеській Республіці із запитом щодо повернення вказаного автомобіля в Чехію.

Листом консульського відділу Посольства України в Чеській Республіці від 29.06.2017 №61313/19-091-978 "Щодо звернення повернення авто" позивача повідомлено про те, що із зверненням про повернення в Чехію належного компанії "Прамус" автомобіля йому необхідно звернутись до відповідної митниці. До звернення рекомендовано додати документи, які б підтверджували розірвання трудових відносин представника з компанією, а також довіреність на особу, яку компанія уповноважує вивезти авто в Чехію (а.с. 7).

Чернівецька митниця ДФС за результатами розгляду заяви Компанії "Pramus TRH s.r.o." вх№7345/24-70-03-01-22 від 04.07.2017 року, листом від 07.07.2017 року №5226/24-70-18-22/03 "Щодо переміщення транспортного засобу особистого користування" відмовила у задоволенні такої заяви та повідомила Компанію "Pramus TRH s.r.o." про те, що передача права керування (розпорядження) ТЗ особистого користування Розділом ХІІ Митного кодексу України не передбачена (а.с. 48-49).

Не погоджуючись з вказаною відмовою Чернівецької митниці ДФС, Компанія "Pramus TRH s.r.o." 12.07.2017 звернулась із скаргою до Державної фіскальної служби в якій просила: 1. Переглянути рішення Чернівецької митниці ДФС від 07.07.2017 року, яке викладено у листі №5226/24-70-18-22/03; 2. Надати дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля Hyundai Tucson, НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_4 ОСОБА_2 для вивезення транспортного засобу з території України; 3. Продовжити попередньо встановлений строк тимчасового ввезення автомобіля Hyundai Tucson, НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_4 на період розгляду звернення про дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення (а.с. 47-48).

Розглянувши скаргу позивача від 12.07.2017, Державна фіскальна служба України листом від 01.08.2017 №13135/5/99-99-18-01-03-165 "Про надання інформації" відмовила у задоволенні такої заяви та надала позивачу роз'яснення з приводу порядку вивезення за межі території України транспортного засобу, зареєстрованого в уповноважених органах іноземних держав (а.с. 6).

Вважаючи такі дії Державної фіскальної служби України протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання надати дозвіл на вивезення з території України автомобіля марки Hyundai Tucson представником компанії "Pramus TRH s.r.o.".

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у результаті дій відповідачів склались обставини, за яких позивач позбавлений можливості реалізувати своє право мирно володіти своїм майном, а саме автомобілем марки Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова VIN: НОМЕР_4 представником компанії "Pramus TRH s.r.o.", яке гарантоване Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України від 13.03.2012 року №4495-VI (МК України), та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначено Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657 (Порядок №657).

Відповідно до ч. 1 ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з ст. 109 МК України за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, орган доходів і зборів надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа: 1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та 2) приймає на себе зобов'язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.

Положеннями ч. 3 ст. 108 МК України визначено, що з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним органом доходів і зборів. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про його продовження, про причини та підстави такої відмови.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За приписами ч. 4 ст. 308 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до ч. 5. ст. 308 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно відсутності правових підстав для надання дозволу на вивезення з території України автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова VIN: НОМЕР_4, представником компанії "Pramus TRH s.r.o." ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Так, суд першої інстанції прийняв до уваги доводи представника позивача про те, що ОСОБА_3 зверталась до начальника Чернівецької митниці ДФС з заявою про надання дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо вказаного автомобіля марки HUNDAI.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи наявна лише копія заяви ОСОБА_6, на якій відсутні будь-які відмітки щодо її прийняття Чернівецькою митницею ДФС, а також відсутні докази направлення зазначеного документу безпосередньо ОСОБА_6 до митного органу (а.с. 16).

Більше того, з вимогою надати дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля HUNDAI TUCSON 6S556444 звернувся саме ОСОБА_2 і в додаток до свого звернення надав копію заяви ОСОБА_6, відповідно до якої вона вказує, що у зв'язку з припиненням трудових відносин із компанією "Pramus TRH s.r.o ." просить митницю надати дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення ОСОБА_2

Водночас, ОСОБА_5 не надав Чернівецькій митниці ДФС документів, що підтверджують його право представляти інтереси ОСОБА_6 в митних органах, а тому за результатами розгляду вищевказаної заяви Чернівецька митниця ДФС повідомила заявника про неможливість надати такий дозвіл. Підставою для такої відмови стало те, що під час здійснення митного контролю, перевірки інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЄАІС ДМСУ Чернівецькою митницею встановлено, що 05.07.2016 громадянка Молдови ОСОБА_10 ввезла на митну територію України спірний автомобіль в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року.

Питання тимчасового ввезення на митну територію України транспортних засобів врегульовано як у Митному кодексі України, так і я положеннях Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналася згідно із Законом України "Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення" від 24 березня 2004 року № 1661-ІV.

Відповідно до пункту (b) статті 7 Додатка С до Конвенції транспорті засоби приватного використання можуть використовуватися третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення; кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його (транспортний засіб) від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Однак, згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Крім того, положеннями ст. 109 МК України врегульовано питання передачі права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів.

Відповідно до вказаної норми за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, орган доходів і зборів надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа: 1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та 2) приймає на себе зобов'язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення

Зважаючи на те, що громадянкою ОСОБА_6 порушено процедуру отримання дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення, тобто особисто вона не зверталася із таким зверненням, як це передбачено вимогами ст. 109 МК України, то суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги Чернівецької митниці ДФС щодо правомірності відмови ОСОБА_5 у наданні дозволу на вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принципи верховенства права та законності з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В пунктах 50-51 рішення ЄСПЛ у справі "Щокін проти України" від 14.10.2010 (заява № 23759/03 та 37943/06) зазначає, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (див. рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" [ВП], N 31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II).

Говорячи про "закон", стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі "Шпачек s.r.o." проти Чеської Республіки", № 26449/95, пункт 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії", [ВП], № 33202/96, пункт 109, ЄСПЛ 2000-I).

Таким чином, враховуючи, що особа, яка відповідальна за дотримання режиму тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу належним чином не зверталась за отриманням дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення спірного автомобіля, то відповідачі діяли правомірно з огляду на вищезазначені вимоги та не допустили порушення права позивача мирно володіти своїм майном, яке гарантоване Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України, про що необґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Компанії "Pramus TRH s.r.o." до Державної фіскальної служби України, Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 лютого 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.