Справа № 531/1786/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. ПолтаваСправа № 531/1786/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Вязун К.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача Фінансового управління Карлівської районної державної адміністрації - Магди А.О.,

представника відповідача Карлівської районної державної адміністрації - Білокінь І.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Фінансового управління Карлівської районної державної адміністрації , Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2018 року ОСОБА_6 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фінансового управління Карлівської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу від 04.10.2018 №20-о "Про звільнення працівників"; поновлення ОСОБА_6 на посаді головного спеціаліста відділу бюджетної політики та фінансів галузей соціально-культурної сфери фінансового управління Карлівської районної державної адміністрації; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05.10.2018 по день винесення рішення суду; стягнення моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн..

Ухвалою Карлівського районного суду від 05.11.2018 справу №531/1786/18 передано до Полтавського окружного адміністративного суду.

26.11.2018 справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду, що підтверджується даними реєстрації вхідної кореспонденції та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями цього ж дня передана до провадження судді Клочка К.І.

Ухвалою суду від 03.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 27.12.2018 до участі у справі залучено Карлівську районну державну адміністрацію в якості другого відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона була відсутня на засіданні первинної профспілкової організації 06.08.2018, якою було надано згоду на її звільнення. На думку позивача, маючи тривалий безперервний стаж роботи вона мала переважне право перед іншими працівниками на залишення на роботі. Крім того, відповідачі не запропонували їй жодної посади у період з 03.08.2018 по 04.10.2018. Також позивач зазначає, що незаконним звільненням їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив також стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, посилаючись на обставини, викладені ними у відзиві на позов.

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 26.12.2018, фінансове управління Карлівської районної державної адміністрації зазначає, що у 2017, 2018 та 2019 роках триває скорочення штатів райдержадміністрації, зокрема і фінансового управління. З метою забезпечення безперервного та повноцінного функціонування фінансового управління у 2018 році здійснено скорочення сектору видатків та обліку міжбюджетних відносин, у зв'язку із чим змінено структуру, штатну чисельність, положення про відділ та посадові інструкції працівників фінансового управління. Внаслідок передачі посадових обов'язків завідувача сектору видатків та міжбюджетних відносин до відділу бюджетної політики та фінансі галузей соціально - культурної сфери, відбулося одночасне поєднання виконання облікових функцій та звітності з перерозподілом обов'язків між трьома працівниками відділу. Звільнення двох працівників фінансового управління, в тому числі і ОСОБА_6, здійснено з дотриманням гарантій, установлених трудовим законодавством, зокрема, їх завчасно повідомлено, отримано згоду профспілкової організації, а також проведено порівняльний аналіз кваліфікації, освіти, продуктивності праці працівників звільнених та тих, які залишені на роботі.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2005 № 179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів», у відповідності до розпорядження голови Полтавської облдержадміністрації від 20.01.2017 № 40 «Про встановлення граничної чисельності працівників районних державних адміністрацій» (т. № 2, а.с. 72) та розпорядження голови Карлівської райдержадміністрації № 25 від 08.02.2017 проведено упорядкування структури фінансового управління Карлівської райдержадміністрації зі скороченням чотирьох посад відділу видатків та обліку міжбюджетних відносин, введенням посад завідувача та головного спеціаліста сектору видатків та обліку міжбюджетних відносин.

Як вбачається із зазначеного розпорядження № 40 у 2017 році було скорочено 5,5 працівників Карлівської райдержадміністрації (т. № 2, а.с. 72).

Розпорядженням голови Карлівської райдержадміністрації № 142 від 01.08.2018 установлено нову граничну чисельність працівників, яка склала 79, у тому числі фінансове управління - 7 ( т. № 1, а.с. 16).

У 2018 році, на виконання зазначеного розпорядження голови Карлівської райдержадміністрації № 142 здійснено скорочення працівників фінансового управління з приведенням штатної чисельності з 9 до 7.

З метою забезпечення повноцінного та безперервного функціонування фінансового управління на підставі наказу фінансового управління Карлівської райдержадміністрації № 50 від 03.08.2018 «Про упорядкування структури» проведено ліквідацію сектору видатків та обліку міжбюджетних відносин (т. № 1, а.с. 222, 223). Внаслідок передачі посадових обов'язків завідувача сектору видатків та міжбюджетних відносин, до відділу бюджетної політики та фінансі галузей соціально - культурної сфери, відбулося одночасне поєднання виконання облікових функцій та звітності з перерозподілом обов'язків між трьома працівниками відділу.

Зазначене підтверджується Переліком змін № 1 до штатного розпису на 2018 рік, що вводиться в дію з 04.10.2018 (т. № 1, а.с. 214) та штатним розписом, уведеним в дію з 04.10.2018 (а.с. 215).

03 серпня 2018 на підставі вищезазначеного наказу № 50 від 03.08.2018 головного спеціаліста відділу бюджетної політики та фінансів галузей соціально - культурної сфери ОСОБА_6 попереджено про можливе наступне звільнення, яке відбудеться 04.10.2018. ОСОБА_6 отримано попередження, про що свідчить її підпис (т. № 1, а.с. 208).

На підставі подання фінансового управління Карлівської райдержадміністрації № 01-11-114 від 03.08.2018 первинною профспілковою організацією надано згоду на звільнення головних спеціалістів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в зв'язку із скороченням штатів (т. № 1, а.с. 241 - 242).

Наказом фінансового управління Карлівської райдержадміністрації № 20-о від 04.10.2018 згідно частини 1 п. 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», п. 1 статті 40, статті 44 Кодексу законів про працю України ОСОБА_6 звільнено у зв'язку із скороченням штату (а.с. 209).

Позивач не погодилася зі звільненням та оскаржила його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною 2 cтатті 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Громадянам згідно зі статтею 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу". Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Як вже зазначалося судом, ОСОБА_6 було звільнено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" внаслідок скорочення чисельності або штату державних службовців.

Пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" визначено одну з підстав для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення, а саме: скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору відповідно до вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України не є обов'язком роботодавця.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому, роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Аналогічна позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних та адміністративних справах Верховного суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, в постанові від 01 жовтня 2013 року (http://www.reyestr. court.gov.ua/Review/35985744) та від 28 жовтня 2014 (http://www.reyestr.court. gov.ua/Review/41602330), а також у постанові Верховного суду від 26.09.2018 по справі № 813/2067/16.

Разом з тим, частиною третьою статті 492 КЗпП України передбачено також, що при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як встановлено судом, у відповідь на заяву ОСОБА_6 від 03.10.2018 про переведення її на одну з вакантних посад (т. № 1, а.с. 25), листом від 04.10.2018 № 01-30/1874 Карлівська райдержадміністрація повідомила, що станом на 03.10.2018 наявні вакантні посади провідного спеціаліста відділу архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації. Для провідного спеціаліста відділу архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства основною необхідною вимогою є наявність у особи професійної освіти в галузі архітектури та будівництва. Для виконання функціональних повноважень головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації відповідно до посадової інструкції необхідно мати навики роботи в мережевих стандартах та вміння забезпечити інформаційну безпеку комп'ютерних мереж. Отже для забезпечення виконання посадових обов'язків цим фахівцем необхідна освіта в галузі комп'ютерних систем та інформаційних технологій. З огляду на вищевикладене заяву ОСОБА_6 залишено без задоволення (т.№ 1, а.с. 23).

Представник позивача не заперечував проти відсутності у ОСОБА_6 освіти у галузі архітектури та будівництва, але поставив під сумнів необхідність особі, яка хоче зайняти посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації, мати освіту в галузі комп'ютерних систем та інформаційних технологій з огляду на положення Закону України «Про державний реєстр виборців», які не передбачають якихось дій по веденню реєстру, які б потребували спеціальної освіти.

Надаючи оцінку вищезазначеному твердженню відповідача про неможливість зайняття ОСОБА_6 посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації суд виходить з наступного.

Дійсно, згідно статті 16 Закону України «Про державний реєстр виборців» ведення реєстру передбачає організаційно - правову підготовку та виконання в режимі записування: внесення запису про виборця до бази даних Реєстру; внесення змін до персональних даних Реєстру; знищення запису Реєстру.

Разом з тим, як вбачається з витребуваної судом посадової інструкції спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації (т. № 2, а.с. 67-70), затвердженої 15.02.2017, до посадових обов'язків спеціаліста, крім іншого, включено:

- виконує функції адміністратора безпеки відділу (п.п. 2.1.7);

- здійснює координацію робіт з технічного супроводу офіційного вебсайту райдержадміністрації, координує ведення та функціонування Реєстру електронних інформаційних ресурсів (п.п. 2.1.9);

- відповідає за технічний стан і раціональне використання комп'ютерної та копіювально - розмножувальної техніки апарату та структурних підрозділів райдержадміністрації (п.п. 2.1.10);

- встановлює, налагоджує та модернізує програмне забезпечення комп'ютерної техніки, яка використовується для роботи ЄАІС «Діти», виконує функції системного адміністратора програмно - апаратних засобів даної системи (п.п. 2.1.11).

Зазначена посадова інструкція затверджена керівником установи та є чинною. Доказів іншого суду не надано.

Вочевидь, виконання вищеперелічених обов'язків потребує відповідної освіти в галузі комп'ютерних систем та інформаційних технологій.

При цьому, позивачем та його представником суду не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_6 зазначеної освіти.

З цього приводу представник Карлівської райдержадміністрації у судовому засіданні пояснив, що включення вищевказаних посадових обов'язків до посадової інструкції головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації зумовлено об'єктивними причинами, а саме: регулярним щорічним зменшенням чисельності працівників на виконання розпоряджень голови Полтавської облдержадміністрації. Вимога щодо введення до штату посади ІТ спеціаліста або покладення таких посадових обов'язків на когось з інших спеціалістів викладена у дорученні голови Полтавської облдержадміністрації (т. № 2, а.с. 74).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 не має права на зайняття посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації, як і провідного спеціаліста відділу архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства, тому відповідачем правомірно не запропоновано їй ці вакантні посади.

Враховуючи відсутність у Карлівській райдержадміністрації вакантних посад та роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також іншої вакантної роботи, яку б ОСОБА_6 могла виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду у період 03.08.2018 по 04.10.2018, що підтверджується довідкою № 01-19/2606 від 20.2.2018 (т. № 2, а.с. 7) суд вважає відповідачів такими, що не порушили вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України у спірних правовідносинах.

Оцінюючи твердження ОСОБА_6 про наявність у неї переважного права на залишенні на роботі суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

У свою чергу, відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України "Про вищу освіту" кваліфікація - офіційний результат оцінювання і визнання, який отримано, коли уповноважена установа встановила, що особа досягла компетентностей (результатів навчання) відповідно до стандартів вищої освіти, що засвідчується відповідним документом про вищу освіту.

За визначенням пунктів 8, 13, 20, 21 статті 1 Закону України "Про вищу освіту" компетентність - динамічна комбінація знань, вмінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, яка визначає здатність особи успішно здійснювати професійну та подальшу навчальну діяльність і є результатом навчання на певному рівні вищої освіти; галузь знань - основна предметна область освіти і науки, що включає групу споріднених спеціальностей, за якими здійснюється професійна підготовка; спеціальність - складова галузі знань, за якою здійснюється професійна підготовка; спеціалізація - складова спеціальності, що визначається вищим навчальним закладом та передбачає профільну спеціалізовану освітньо-професійну чи освітньо-наукову програму підготовки здобувачів вищої та післядипломної освіти.

З аналізу наведених норм слідує, що визначальним критерієм для встановлення наявності переважного права на залишенні на роботі при скороченні чисельності штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці.

Водночас, кваліфікація як рівень досягнення компетентності є результатом навчання на певному рівні вищої освіти, який визначає здатність особи успішно здійснювати професійну діяльність у певній галузі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 26.09.2018 по справі № 813/2067/16.

Визначаючи коло порівнюваних працівників суд вважає за доцільне врахувати висновок Верховного суду, викладений у постанові від 25.07.2018 по справі № 382/1039/16-ц, згідно якого до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві, а не тільки ті, хто працює в структурному підрозділі, в якому виконував роботу чи обіймав посаду звільнений працівник.

Таким чином, порівняльний аналіз продуктивності праці та кваліфікації ОСОБА_8 слід здійснювати з ОСОБА_9, ОСОБА_10 (спеціалісти відділу бюджетної політики та фінансів галузей соціально - культурної сфери), а також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (спеціалісти відділу доходів та фінансів галузей виробничої сфери).

Порівнюючи продуктивність праці та кваліфікацію ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд виходить з наступного.

Як встановлено судом з порівняльного аналізу посадової інструкції головного спеціаліста відділу бюджетної політики та фінансів галузей соціально - культурної сфери фінансового управління Карлівської райдержадміністрації ОСОБА_6 від 03.10.2016 та посадової інструкції того ж спеціаліста, введеної в дію з 04.10.2018 (т. № 2, а.с. 49), завдання та обов'язки головного спеціаліста було розширено за рахунок покладення на цю посаду обов'язків, що виконувалися до скорочення штату сектором видатків та обліку міжбюджетних відносин (щодо ведення бухгалтерського обліку апарату фінансового управління, апарату та структурних підрозділів Карлівської райдержадміністрації, фінансування видатків головних розпорядників та розпорядників нижчого рівня, передачі і фінансування трансфертів до бюджетів всіх рівнів, виконання обов'язків служби управління персоналом фінансового управління).

Згідно пояснень начальника фінансового управління Карлівської райдержадміністрації на посаду головного спеціаліста відділу бюджетної політики та фінансів галузей соціально - культурної сфери фінансового управління Карлівської райдержадміністрації, яку займала ОСОБА_6, було призначено завідувача скороченого сектору видатків та обліку міжбюджетних відносин ОСОБА_9, оскільки остання має досвід роботи на посадах головного бухгалтера фінансового управління Карлівської райдержадміністрації з 2002 року, тобто має більший досвід роботи з бухгалтерською звітністю управління ніж ОСОБА_6

Як вбачається з довідки про кваліфікацію порівнюваних працівників (т. № 2, а.с. 82-89), ОСОБА_9 дійсно перебувала на посаді головного бухгалтера фінансового управління з 12.08.2002; з 28.02.2003 переведена на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку і звітності; з 15.08.2005 переведена на посаду начальника відділу фінансово - господарського забезпечення; з 24.05.2016 на посаді начальника відділу видатків та обліку міжбюджетних відносин, з 14.02.2017 на посаді завідувача сектору видатків та обліку міжбюджетних відносин. Тоді як ОСОБА_6 лише в період з 1994 по 1999 роки перебувала на посаді бухгалтера (не головного). При цьому і ОСОБА_9 і ОСОБА_6 мають вищу економічну освіту та проходили відповідні навчання за своєю спеціальністю.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що в умовах скорочення сектору видатків та обліку міжбюджетних відносин та покладення додаткових функцій щодо ведення бухгалтерського обліку установи на посаду головного спеціаліста відділу бюджетної політики та фінансів галузей соціально - культурної сфери фінансового управління Карлівської райдержадміністрації, яку до звільнення займала ОСОБА_6, відповідачем правомірно залишено на роботі ОСОБА_9, як особу з більш високою кваліфікацією (копметентністю), яка має переважне право на залишення на роботі відповідно до статті 42 КЗпП.

Порівнюючи продуктивність праці та кваліфікацію ОСОБА_6 та ОСОБА_10 суд виходить з наступного.

Як вбачається з довідки про кваліфікацію порівнюваних працівників (т. № 2, а.с. 82-89) ОСОБА_10, як і ОСОБА_6, має вищу економічну освіту, і, крім того, диплом за спеціальністю «Програмування для електронно - обчислювальної техніки і автоматизованих систем».

Як вбачається з порівняння показників продуктивності праці (т. № 2, а.с. 43-44) у 2017 році ОСОБА_6 виконано 100 % обсягу перевірки кошторисів установ до 02.11.2017, тоді як ОСОБА_10 - до 07.07.2017; у 2018 році ОСОБА_6 здійснено перевірку до 30.08.2018, тоді як ОСОБА_10 до 10.07.2018.

При цьому, дольова частка обслуговуючих установ в загальному обсязі районного бюджету складає: ОСОБА_6 у 2017 році - 16 852 114 грн або 4,7 % бюджету; у 2018 році - 18970316 грн або 4,9 % бюджету. Тоді як цей же показник у ОСОБА_10 складає у 2017 році - 110494680 грн або 31,1 % бюджету; у 2018 році - 124752581 грн або 32,1% бюджету.

З наведених показників слід дійти висновку, що протягом 2017 - 2018 років ОСОБА_10 виконала навантаження, що у 6,6 разів перевищує навантаження ОСОБА_6

Кількість складених та внесених довідок про зміни районного бюджету по установах також свідчить на користь ОСОБА_10, у якої протягом 2017 року їх налічувалося 323, протягом 2018 року 218, тоді як ОСОБА_6 у 2017 році склала 134 довідки, а у 2018 - 108.

За викладених обставин відповідачем правомірно залишено на роботі ОСОБА_10, як особу з більш високою продуктивністю, яка має переважне право на залишення на роботі відповідно до статті 42 КЗпП.

Порівнюючи продуктивність праці та кваліфікацію ОСОБА_6 та ОСОБА_12 суд виходить з наступного.

Як вбачається з довідки про кваліфікацію порівнюваних працівників (т. № 2, а.с. 82-89) ОСОБА_12, як і ОСОБА_6, має вищу економічну освіту, але на відміну від неї, перебувала і перебуває на посаді спеціалісту відділу доходів та фінансових галузей виробничої сфери, що зумовило специфіку її роботи. Так, ОСОБА_13 займається підготовкою змін до бюджету по доходах і видатках, тоді як ОСОБА_6 працювала виключно зі змінами по видатках. Обсяги коштів по системному плануванню фінансових ресурсів бюджету району та використання субвенцій з Державного бюджету, що виконувалися ОСОБА_12 приблизно у 20 разів перевищують обсяги коштів, опрацьованих ОСОБА_6

Дольова частка обслуговуючих установ у загальному обсязі бюджету району складає у ОСОБА_6 у 2017 році - 16 852 114 грн або 4,7 % бюджету; у 2018 році - 18970316 грн або 4,9 % бюджету. Тоді як ОСОБА_12 опрацьовано увесь обсяг доходів районного бюджету як у 2017 році (335 053 056 грн), так і в 2018 році (376 162 960 грн).

Кількість складених та внесених довідок про зміни районного бюджету по установах також свідчить на користь ОСОБА_12, у якої протягом 2017 року їх налічувалося 365 (по доходах) та 240 (по видатках), протягом 2018 року - 347 (по доходах) та 164 (по видатках), тоді як ОСОБА_6 у 2017 році склала 134 довідки (по видатках), а у 2018 - 108 (по видатках).

За викладених обставин відповідачем правомірно залишено на роботі ОСОБА_10, як особу з більш високою продуктивністю, яка має переважне право на залишення на роботі відповідно до статті 42 КЗпП.

Порівнюючи продуктивність праці та кваліфікацію ОСОБА_6 та ОСОБА_11 суд виходить з наступного.

Як вбачається з довідки про кваліфікацію порівнюваних працівників (т. № 2, а.с. 82-89), ОСОБА_11 має вищу освіту за спеціальністю «соціальна робота», а також має кваліфікацію спеціаліста з правового регулювання економіки підприємств. З 2007 року ОСОБА_11 перебуває на посаді головного спеціаліста відділу доходів та фінансових галузей виробничої сфери.

Згідно посадової інструкції (т. № 2, а.с. 53) ОСОБА_11 забезпечує функціонування інформаційних систем, локальних та телекомунікаційних мереж фінансового управління (п.п. 2.1.6); впроваджує систему ведення місцевих бюджетів на ПЕОМ для забезпечення фіноргану інструментом інформаційно - аналітичної підтримки його діяльності та вдосконалення механізмів казначейського обслуговування в системі ІАС «Місцеві бюджети рівня міста, району, села, селища» (п.п. 2.1.7); відповідає за впровадження та належну роботу ІАС «Місцеві бюджети» в підвідомчих бюджетних установах (п.п. 2.1.12); несе відповідальність за відправку документів електронною поштою (п.п. 2.1.11).

З метою виконання покладених на нього обов'язків ОСОБА_11 проходив навчання у сфері інформаційних технологій 06.01.2017, 02.11.2018, 16.02.2018 (т. № 2, а.с. 100- 105).

Як вже зазначалося судом, позивачем та його представником суду не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_6 освіти в галузі комп'ютерної техніки та інформаційних технологій.

За викладених обставин відповідачем правомірно залишено на роботі ОСОБА_11, як особу, яка має більше високу кваліфікацію (компетентність) для виконання обов'язків, визначених посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу доходів та фінансових галузей виробничої сфери, ніж ОСОБА_6, а, відтак, ОСОБА_11 має переважне право на залишення на роботі відповідно до статті 42 КЗпП.

При цьому, суд не враховує переваги, що дають ОСОБА_6 переважне право на залишення на роботі, визначені частиною 2 статті 42 КЗпП, оскільки ці обставини враховуються тільки при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, чого у спірних правовідносинах судом встановлено не було. Крім того, деякі з порівнюваних працівників також мають право на застосування до них частини 2 статті 42 КЗпП.

Суд також бере до уваги пояснення представника начальника фінуправління Карлівської райдержадміністрації Магди А.О., який повідомив, що при порівнянні працівників, які залишилися на роботі та звільнених враховувалися також факти порушення ОСОБА_6 трудової дисципліни, які відображені в доповідних записках начальника відділу бюджетної політики та фінансів галузей соціально - культурної сфери ОСОБА_14 та розглянуті на нарадах у начальника фінансового управління 20.03.2018 (т. 1, а.с. 234-235) та 24.07.2018 (т. № 1, а.с. 237-238). При цьому незастосування заходів дисциплінарного стягнення до ОСОБА_6 жодним чином не спростовує вищезазначених фактів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачами не було допущено порушень прав ОСОБА_6 при її звільненні, визначених трудовим законодавством України.

Посилання ОСОБА_6 на те, що вона була відсутня на засіданні первинної профспілкової організації 06.08.2018, якою було надано згоду на її звільнення, суд не бере до уваги, оскільки дії чи рішення профспілкової організації не є предметом даної справи.

Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Фінансового управління Карлівської районної державної адміністрації (вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Карлівський район, Полтавська область, 39500, ), Карлівської районної державної адміністрації (вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Карлівський район, Полтавська область, 39500, ) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 лютого 2019 року.

Суддя К.І. Клочко