Справа № 2340/3733/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3733/18 Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до Смілянської міської ради Черкаської області, третя особа - Комунальне підприємство «Сміла-Ліфт», про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство або його майно,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області звернулося до суду з даним позовом, в якому просило звернути стягнення податкового боргу на кошти Смілянської міської ради на користь бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 720547,50 грн. за КП «Сміла Ліфт».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Сміла Ліфт», засновником та єдиним учасником якого є Смілянська міська рада, має непогашений податковий борг у сумі 720547,50 грн та відповідними судовими рішеннями стягнуто кошти у рахунок погашення цього податкового боргу. Крім того, судовим рішенням, надано дозвіл Головному управлінню ДФС у Черкаській області на погашення усієї суми податкового боргу - 720762,70 грн за рахунок майна комунального підприємства «Сміла-ліфт», що перебуває в податковій заставі. Також позивач зазначає, що відповідно до листа Смілянської міської ради від 27.07.2018 № 81/01-4 за КП «Сміла Ліфт» не обліковується майно, на яке може бути звернено стягнення відповідно до вимог пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не дотримано процедур, що передують зверненню до відповідача у порядку статті 96 Податкового кодексу України. Суд вказує на відсутність підстав для звернення з поданням до Смілянської міської ради відповідно до пункту 96.2 статті 96 Податкового кодексу України та, як наслідок, стягнення з неї коштів у рахунок погашення податкового боргу комунального підприємства, майно якого входить до сфери її управління. Крім того, суд першої інстанції вказує на те, що позивачем не вчинено дій щодо продажу майна, внесеного в податкову заставу, та не надано доказів щодо виключення майна з податкової застави, а також, не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності у КП «Сміла - Ліфт» іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення податкового боргу.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апелянта обґрунтовані тим, що рішення суду першої інстанції винесено без повного з'ясування обставин справи, які мали значення для об'єктивного вирішення, поверхнево оцінено докази та обґрунтування контролюючого органу, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що Смілянська міська рада, як орган управління КП «Сміла-Ліфт» та до сфери управління якого належить майно комунального підприємства, не погодила реалізацію описаного майна, отже, вчинити дії щодо продажу майна контролюючим органом не уявлялось можливим. Апелянт наголошує, що ним були вжиті усі можливі та законні заходи щодо виявлення як власного майна, так і іншого майна, яке могло б обліковуватися за КП «Сміла-ліфт», з метою внесення такого у податкову заставу. Крім того, апелянт звертає увагу, що належної відповіді від відповідача в частині прийняття відповідного рішення надано не було, тому у зв'язку з невиконанням вимог ст.96 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, при цьому рішення суду першої інстанції просить залишити без змін. Також зазначено доводи, які на думку відповідача спростовують посилання апелянта.

Згідно п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що Комунальне підприємство «Сміла - Ліфт» зареєстровано як юридичну особу 23.09.1999 (а.с.7).

Єдиним засновником КП «Сміла - Ліфт» є Смілянська міська рада.

Розмір внеску до статутного капіталу становить 513966,75 грн.

КП «Сміла - Ліфт» 14.01.2000 узято на облік в Смілянській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області як платника податків (а.с.7).

КП «Сміла - Ліфт» має заборгованість у сумі 720547,50 грн (а.с.60, 73), що була предметом дослідження у адміністративних справах за зверненням контролюючого органу з адміністративними позовами до суду про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі судових рішень, якими задоволено позовні вимоги Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області до комунального підприємства «Сміла-ліфт» про стягнення заборгованості, на усю суму боргу виставлялись платіжні вимоги (розпорядження) на рахунки Боржника, а саме: інкасові доручення (розпорядження) від 20.09.2016 № 24 на суму 68676,00 грн, від 23.06.2017 № 30 у сумі 442463,54 грн, які повернуто без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника відповідно до постанови НБУ від 21.01.2004№ 22 «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»; інкасове доручення від 23.06.2017 № 29 у сумі 122083,98 грн, відповідно до якого сплачено кошти у сумі 117,07 грн, решта не погашено у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника; інкасове доручення від 12.12.2017 № 132 у сумі 87656,25 грн, що повернуто без виконання відповідно до постанови НБУ від 21.01.2004№ 22 «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті».

Позивач, з метою стягнення наявної у КП «Сміла - Ліфт» заборгованості звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач як суб'єкт владних повноважень не довів суду наявності обґрунтованих підстав для звернення податкового боргу, з чим не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 19-1.1.22 п. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Згідно пп. 19-1.1.45 п. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу України контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1244.

Згідно статті 91 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 91.3 статті 91 Податкового кодексу України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, що перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно. У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.

Згідно пункту 91.4 статті 91 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Відповідно до пункту 95.1 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. При цьому стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 Кодексу №2755-VI).

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, що зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 96.1.1 - виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; 96.1.2 - затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; 96.1.3 - ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 96.1.4 - прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Пунктом 96.2 статті 96 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 96.2.1 - надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; 96.2.2 - досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; 96.2.3 - ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 96.2.4 - виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до пункту 96.3 статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Черкаській області 04.07.2018 звернулась до секретаря Смілянської міської ради, як до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить платник податків КП «Сміла - Ліфт» з поданням № 28436/23-00-17-04-018 про прийняття одного з рішень, передбачених пунктом 96.2 статті 96 Кодексу №2755-VI. А також викладено прохання погодити реалізацію описаного майна боржника, а саме виробничо-адміністративної будівлі з надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташованої за адресою: м. Сміла, вул. Паторжинського, 3 (а.с.78).

Відповідно до листа - відповіді Смілянської міської ради від 27.07.2018 № 81/01-4 відповідач вважає дії Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області щодо опису майна у податкову згідно акта від 14.06.2016 № 159 протиправними (а.с.79): «на час проведення опису нерухомого майна, воно перебувало на балансі управління економічного розвитку та закріплене за останнім на праві оперативного управління, тому податковою було безпідставно проведено опис майна у податкову заставу. Тому просимо скасувати акт опису майна від 14.06.2016 № 159, виключити виробничо-адміністративну будівлю з надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташовану за адресою м. Сміла, вул. Паторжинського, 3 з податкової застави».

Разом із тим, колегія суддів не погоджується висновком суду першої інстанції, що лист ГУ ДФС у Черкаській області не містить назви документа - «Подання», а значиться - «Про виконання податкового обов'язку», тому відсутні підстави вважати, що позивач не звертався з поданням у порядку статті 96 Податкового кодексу України, що вказує на порушення процедури звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство або його майно, оскільки зі змісту даного листа чітко вбачається, що контролюючий орган звертається «з поданням про прийняття рішення».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вказує про дотримання позивачем процедури звернення до Смілянської міської ради Черкаської області.

З рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 №823/2235/17 (а.с.74-75) вбачається, що відповідно до акта опису майна від 14.06.2016 №159 здійснено опис майна боржника у податкову заставу, а саме: виробничо-адміністративна будівля з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташована за адресою: м.Сміла, вул. Паторжинського, 3, площа земельної ділянки 3084 кв.м).

Крім того, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі № 823/2235/17 позовні вимоги ГУ ДФС у Черкаській області задоволено повністю: надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу - 720762,70 грн за рахунок майна комунального підприємства «Сміла-ліфт», що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду набрало законної 12.06.2018 за результатами апеляційного перегляду (постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 №823/2235/17). Судом апеляційної інстанції встановлено, що за КП «Сміла-ліфт» обліковується сума не погашеного боргу, що відповідачем добровільно не сплачена, внаслідок вжиття заходів щодо її погашення шляхом списання коштів з рахунків в установах банку заборгованість не погашена.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До повноважень податкового керуючого належить виявлення і опис у податкову заставу належного боржнику майна, здійснення перевірки стану збереження майна, що перебуває у податковій заставі, одержання від боржника інформації про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб.

Податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, що повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, готівкових коштів; вчинити дії щодо безспірного стягнення коштів з рахунків у банках шляхом направлення інкасових доручень; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 Податкового кодексу для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

З матеріалів справи вбачається, що відсутність належного майна КП «Сміла-Ліфт» підтверджується відповідями з Державної інспекції міського господарства в Черкаській області від 22.07.2014 року №6049/23-04-25-016 та Територіального сервісного центру №7141 РСЦ МВС в Черкаській області від 09.06.2016 року №4387/23-04-23-019, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.07.2018 року №13211381 відповідно до якої усе нерухоме майно КП «Сміла-Ліфт» перейшло на праві оперативного управління до Управління економічного розвитку виконавчого комітету Смілянської міської ради.

Крім того, позивачем направлялись запити до Регіонального відділення Фонду державного майна України по черкаській області, та відповідно до листа від 19.11.2018 року №19-01-5795 зазначено, що відділення не володіє інформацією стосовно державного майна, що знаходиться на балансі КП «Сміла-Ліфт».

При цьому, рішенням сесії Смілянської міської ради Черкаської області від 27.03.2014 року №51-10/VI та від 30.09.2016 року №75-30/VI рухоме та нерухоме майно, що обліковувалось за КП «Сміла-Ліфт» передано на безоплатній основі на баланс Управління економічного розвитку виконавчого комітету Смілянської міської ради.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах докази, колегія судді дійшла до висновку, що контролюючим органом були вжиті усі можливі та законні заходи щодо виявлення власного та іншого майна, яке могло б рахуватися за КП «Сміла-Ліфт» та встановити можливість внесення такого майна у податкову заставу, натомість суд першої інстанції, зазначаючи, що позивачем не підтверджено вчинення дій, які передують зверненню до відповідача в порядку, встановленому статтею 96 Податкового кодексу України, не вказав, які дії повинен вчинити контролюючий орган, чи які дії ним не було вчинено, фактично не вказавши у чому полягала протиправність відповідного звернення.

Звернення податкового органу до або після ухвалення судового рішення про стягнення податкового боргу до міської ради за правилами пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України не впливає на право відповідача, оскільки до стягнення заявлене узгоджене податкове зобов'язання. Контролюючий орган реалізував не право а імперативний обов'язок зазначений в наведеній нормі, за якою він зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. За приписами цієї норми рішення про фінансування витрат на сплату податкового боргу розглядається на найближчій сесії відповідної ради. Ліквідація платника податків та призначення ліквідаційної комісії є окремою підставою для запровадження іншої процедури набуття податковим боргом статусу безнадійного та його списання.

Міська рада в порушення пункту 96.3 статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття рішення за результатами звернення податкового органу не прийняла та не надіслала його контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення, що обумовило виконання вимог закону контролюючим органом про звернення до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство або його майно.

Колегія суддів дійшла до виноску, що наявність податкового боргу комунального підприємства, яке належить до сфері управління органу місцевого самоврядування, відсутність доказів надання міськрадою відповіді на лист позивача та підтвердження будь-яких дій спрямованих на погашення боргу, вказує на дотримання податковим органом встановленого Податковим кодексом України підстав, порядку та способу стягнення податкового боргу з міської ради.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.04.2018 року у справі №814/12/17.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що у даному випадку наявні підстави для звернення з поданням до Смілянської міської ради відповідно до пункту 96.2 статті 96 Податкового кодексу України та як наслідок стягнення з відповідного органу місцевого самоврядування коштів у рахунок погашення податкового боргу комунального підприємства, майно якого входить до сфери управління цього органу.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області задовольнити.

Звернути стягнення податкового боргу на кошти Смілянської міської ради на користь бюджету через Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 720547 (сімсот двадцять тисяч п»ятсот сорок сім) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк