Справа № 128/2579/18
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 лютого 2019 р. Справа № 128/2579/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до: управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації

про: визнання недійсним та протиправним повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ОСОБА_1, позивач) та ОСОБА_2 (ОСОБА_2, позивач) до управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (УПСЗН Вінницької РДА, відповідач) про визнання недійсним та протиправним повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів. Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача про повернення ОСОБА_1 переплаченої суми в розмірі 48258,13 грн., що оформлене повідомленням про повернення надмірно виплачених коштів від 25.06.2018 №2776, оскільки на момент призначення житлової субсидії за заявою ОСОБА_1 працівники УПСЗН Вінницької РДА ніякого порушення закону з боку заявника не виявили.

Відповідно до вимог частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

За правилами частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою від 16.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та встановлені строки сторонам для подання відзиву на позов, відповіді на відзив на заперечень. Позивачі зазначену ухвалу отримали 23.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а відповідач - 20.11.2018, що підтверджується відповідною розпискою.

06.12.2018 на адресу суду від УПСЗН Вінницької РДА надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію мотивує тим, що 30.09.2015 ОСОБА_1 звернувся до УПСЗН Вінницької РДА для призначення субсидії, відповідно до поданої заяви та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії йому з урахуванням усіх громадян, які зареєстровані на житловій площі за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Некрасове, вул. Некрасова, 53А, була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідач зазначає, що були подані запити до Некрасовської сільської ради № 4922 від 13.10.2015, № 4020 від 02.09.2016 та № 2122 від 28.04.2017 щодо надання відомостей про склад зареєстрованих у житловому приміщенні с. Некрасове, вул. Некрасова, 53А осіб, однак зазначені відомості на адресу УПСЗН Вінницької РДА не надходили, а тому, керуючись абз. 5 п. 14 Положення №848, була призначена субсидія ОСОБА_1 на наступні періоди, по 30.04.2018. В обґрунтування своєї позиції відповідач також вказує, що під час прийому документів на новий період 2018-2019 встановлено, що ОСОБА_1 надмірно отримував субсидію на житлово-комунальні послуги, оскільки не був зареєстрований у житловому приміщенні у період з 01.09.2015 по 30.04.2018, що призвело до надмірного нарахування житлової субсидії. Враховуючи зазначене, на переконання відповідача, правові підстави для визнання прийнятого управлінням рішення про повернення ОСОБА_1 переплаченої суми в розмірі 48258,13 грн., що оформлено в повідомленні про повернення надмірно виплачених коштів № 2776 від 25.06.2018, недійсним та таким, що суперечать закону, відсутні.

Відповіді на відзив та відповідно заперечень до суду сторонами не було подано.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду та про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 30.09.2015 ОСОБА_1 звернувся до УПСЗН Вінницької РДА для призначення субсидії, відповідно до поданої заяви та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії йому з урахуванням усіх громадян, які зареєстровані на житловій площі за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Некрасове, вул. Некрасова, 53А, була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Суд встановив, що відповідачем на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів в сумі 48258,13 грн. При цьому відповідач у вказаному повідомленні посилається Положення №848, що сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, повертається за вимогою органу, що призначив субсидію безпосередньо отримувач.

На звернення позивачів від 12.07.2018 щодо роз'яснення підстав для винесення зазначеного рішення листом від 23.07.2018 за №3235 відповідач повідомив, що субсидія відповідно до п. 6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21.10.1995 №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.1997 №1050) призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. Повідомлено про те, що оскільки ОСОБА_1 в заяві від 30.09.2015 зазначив як своє зареєстроване місце проживання: с. Некрасове, вул. Некрасова, 53А, хоча його місцем реєстрації АДРЕСА_1, тобто інше будинковолодіння, він свідомо подав недостовірні відомості, а тому відповідно ст.14 Положення зобов'язаний за вимогою органу, що призначив субсидію, її повернути.

Вважаючи рішення відповідача про зобов'язання ОСОБА_1 повернути переплачену суму субсидії у розмірі 48258,13 грн. неправомірним і таким, що підлягає скасуванню, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.1997 № 1050) (далі - Положення № 848; тут та далі застосовується Положення № 848 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Положення № 848 закріплено, що право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Згідно з пунктом 4 Положення № 848 субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами з урахуванням пільг, які надаються відповідно до законодавства, і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов'язкового відсотка платежу.

Субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію (пункт 6 Положення № 848).

Відповідно до пункту 7 Положення № 848 субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, в якому надійшло звернення за призначенням субсидії, а у разі повторного призначення субсидії на наступний період - на початок місяця, з якого призначається субсидія.

У разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної умісті ради або утвореними ними комісії. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих: довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці зв'язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово- комунальних послуг в іншому житловому приміщенні, акти обстеженні матеріально-побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактичне проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці. У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, а для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - на основі річного доходу осіб за попередній календарний рік. До середньомісячного сукупного доходу пенсіонера враховується розмір пенсійної виплати за місяць, що передує місяцю, з якого призначається субсидія (пункт 12 Положення № 848).

Згідно з пунктом 13 Положення № 848 для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у випадках, передбачених абзацом третім пункту 12 цього Положення, а також у разі зазначення у декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням; договір найму (оренди) житла (за наявності). Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Відповідно до абз. 8 п. 20 Положення № 848 сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

Аналізуючи вказане положення законодавства судом встановлено, що підставою для відповідальності у вигляді повернення надмірно перерахованої суми субсидії є саме свідоме надання неправдивих відомостей про майновий стан (або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб), що є підставою для стягнення надміру сплачених коштів у вигляді субсидії.

Підставою для формування оскаржуваного повідомлення став факт реєстрації ОСОБА_1 за іншою адресою. На переконання відповідача, ОСОБА_1 подав недостовірні відомості про зареєстроване (для орендарів ~ фактичне) місце проживання в заяві про призначення житлової субсидії та в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.

На думку суду, в діях позивача ОСОБА_1 відсутня обов'язкова умова необхідна для стягнення неправомірно перерахованої (виплаченої) субсидії, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 Положення №848 призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Таким чином, положення порядку № 848 визначає право структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад на здійснення контролю за призначенням та цільовим використанням субсидій.

Відповідно до п. 13 Положення №848 особа громадянина, який звертається за призначенням субсидії, посвідчується паспортом. Відтак, посадова особа відповідача, яка приймала заяву про призначення житлової субсидії, повинна була перевірити особу позивача ОСОБА_1 за паспортом і встановити де він зареєстрований, або отримати від нього договір найму (оренди) житла.

Із пояснен позивачів, що не спростовано відповідачем, судом встановлено, що під час подання заяви про призначення житлової субсидії у відповідача була наявна інформація про місце реєстрації ОСОБА_1 відповідно до відмітки у його паспорті.

За приписами п. 14 положення № 848 субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на 12 місяців з місяця звернення за її при значенням.

Після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому відповідному періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 Положення, без звернення громадянина і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення щодо призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян, які зверталися.

Відтак, після закінчення строку отримання субсидії відповідач на наступні періоди здійснював самостійно призначення та розрахунок субсидії без звернення ОСОБА_1 Саме на відповідача був покладений обов'язок збирати необхідну інформацію для вирішення питання про призначення пенсії, зв'язку з чим, обставини свідомого подання ОСОБА_1 недостовірних даних для призначення субсидії відсутні.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1П не надавав відповідачу недостовірних відомостей, що вплинуло або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, а відтак відсутні підстави для повернення виплаченої субсидії.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 71 рішення у справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість ( рішення у справі "Москаль проти Польщі" (n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" заява № 36548/97, п. 58). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються ("Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40).

Статтею ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Так зокрема, вищенаведений конституційний принцип вимагає від владного суб'єкта діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.

Враховуючи відсутність обставини свідомого подання ОСОБА_1 недостовірних даних для призначення субсидії, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушений принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, порушений принцип "належного урядування" за практикою Європейського суду з прав людини, а втручання в право особи на мирне володіння своїм майном здійснене не на умовах, передбачених законом.

За таких обставин рішення управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації у формі повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів від 25.06.2018 № 2776 підлягає визнанню протиправним та скасуванню. Ухвалюючи таке рішення, суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2, то суд зазначає таке.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В силу ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Таким чином, захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції стосовно такої особи.

Поряд із цим, суд звертає увагу на те, що право на звернення до суду, гарантоване Конституцією України, та, зокрема, закріплене в КАС України, має ґрунтуватися на реальному порушенні прав особи з боку суб'єкта владних повноважень, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

За визначенням, наведеним у п. 19 ч. 1 ст. 4 індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб'єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте чи прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

Оскаржуваним рішенням УПСЗН Вінницької РДА у формі повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів від 25.06.2018 № 2776 зобов'язано повернути субсидію у сумі 48258,13 грн. саме ОСОБА_1, яка була призначена останньому 30.09.2015.

Суд звертає увагу ОСОБА_2, що вказане рішення є актом індивідуальної дії, яке породжує права та обов'язки тільки для тих суб'єктів (чи визначеного цим актом кола суб'єктів), яким воно адресовано. ОСОБА_2 не надала доказів, які б свідчили про те, що прийняття відповідачем оскаржуваного рішення породжує для ОСОБА_2 будь-які права та обов'язки.

Таким чином, вищевказане рішення породжує права і обов'язки виключно для ОСОБА_1, оскільки останній є особою, якій воно адресоване. При цьому, жодних доказів того, що на підставі оскаржуваного повідомлення прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 сум заборгованості позивачем суду не надано.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації у формі повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів у розмірі 48258,13 грн. від 25.06.2018 № 2776.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації судовий збір у сумі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)

ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2)

управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (21032, м. Вінниця, вул. Грибоєдова, 10А)

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович