Справа № 815/2242/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2242/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В. Дата і місце ухвалення: 01.08.2018р., м.Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, в якому, з урахуванням уточнення 24.07.2018 року позовних вимог, просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача №829357 від 07.11.2017 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії по вислузі років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», який діяв на момент звернення з відповідною заявою;

- зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років з моменту подачі заяви про перерахунок, тобто з 31.10.2017р., відповідно до аналогії закону, а саме відповідно до врегульованого порядку її призначення, визначеного діючим Законом України «Про прокуратуру», шляхом включення в заробіток для обчислення пенсії суми за 60 останніх календарних місяців роботи і визначення середньомісячної суми виплат шляхом ділення вказаної суми на 60, яка складає за період з липня 2013 року по червень 2018 року включно суму 15935 грн.;

- зобов'язати відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача у разі подання ним нових даних про розмір заробітку, які підтверджені відповідними документами, у тому числі з офіційного сайту Пенсійного фонду України, здійснювати відповідний перерахунок пенсії відповідно до призначеної пенсії у розмірі 80 відсотків від заробітної плати, а саме: включити в заробіток для обчислення пенсії суму за 60 останніх календарних місяців роботи і визначення середньомісячної суми виплат шляхом ділення вказаної суми на 60, без обмеження граничного розміру пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 12.09.2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану не правильним застосуванням судом норм матеріального права.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не взято до уваги практику Верховного Суду в аналогічних справах, яка вказує на беззаперечну протиправність рішення відповідача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії. Взявши за основу доводи відповідача про те, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року пунктом 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року законів та нормативно-правових актів для реалізації цього Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, серед інших, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону, який вступив в дію з 15.07.2015 року, також не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Апелянт зазначає, що судом залишено поза увагою, що пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року діє у часі на правовідносини, які виникли з моменту вступу його в силу і не стосується правовідносин, які виникли раніше. Передбачений Законом обов'язок Кабінету Міністрів України щодо затвердження порядку перерахунку пенсій не виконується ним з березня 2015 року, що свідчить про пряме та свідоме порушення прав громадян. Суд, встановивши порушення прав громадянина, зобов'язаний вжити заходів з метою їх відновлення, навіть якщо прямої вини Пенсійного фонду не має, а має місце факт не належного виконання своїх обов'язків іншим державним органом.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року та прийняття нової постанови - про задоволення позову у повному обсязі.

07.12.2018 року Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з вересня 2013 року перебуває на обліку в Малиновському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі та отримує пенсію за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у розмірі 80% від суми заробітної плати.

31.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ - у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. До заяви ОСОБА_2 додав довідку прокуратури Одеської області №477 від 12.09.2016 року про розмір заробітної плати з грудня 2015 року, складену відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012р. №505.

07.11.2017 року Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі прийняло рішення №829357 про відмову в проведенні перерахунку пенсії по вислузі років.

Підставою для відмови зазначено, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VІІІ від 24.12.2015 року з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Враховуючи наведене, з 01.06.2015 року пенсії призначенні за нормами Закону не перераховуються.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, погодився з висновками пенсійного органу, що у зв'язку з набранням з 01.04.2015 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 з 01.06.2015 року пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. За висновками суду першої інстанції відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій призвела до того, що Пенсійний фонд не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість здійснення перерахунку пенсій.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії у 2017 році правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. №76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015р., до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015р.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, Кабінетом Міністрів України не прийнято постанови, яка б закріплювала положення щодо перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Тобто, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

При цьому, положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII, якими частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26.12.2011р. № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

За відсутності постанови Кабінету Міністрів України щодо умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було передбачено частиною 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а потім - частиною 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII), у пенсійного органу немає законодавчо-визначених підстав та правового механізму для їх перерахунку.

До того ж, відповідач не може перебирати на себе повноваження Кабінету Міністрів України, яким не вчинені відповідні дії, а саме, не визначені умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Посилання позивача на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися також є безпідставним, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Також, безпідставним є посилання позивача на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені державні службовці, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано й у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».

У рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення Суду від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).

Європейський суд з прав людини у рішенні «Великода проти України» від 3 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися й передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку. А відтак, відповідач, повідомляючи позивача про відсутність правових підстав для перерахунку його пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення від 01.08.2018 року немає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук