Справа № 679/141/19
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/29/2019
Справа № 679/141/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Ясенчук С.Ю.,

номер справи 679/141/19,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач лейтенант поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до лейтенанта поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що оскарженою постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 27 жовтня 2017 року о 04 год. 34 хв. на вул. Павла Скоропадського, 2/9 в м. Київ, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Мотивуючи свою невинуватість позивач зазначив, що не порушував Правил дорожнього руху України. Вказує на протиправність дій поліцейського при винесенні відносно нього постанови, оскільки останній виніс таку за відсутності доказів його винуватості та без врахування його пояснень, при цьому не дотримався вимог ст. 268 КУпАП, яка надає йому право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. Крім того, вважає, що поліцейський не мав права виносити постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останнє не було зафіксоване в автоматичному режимі.

За вказаних обставин позивач просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №194703 від 27 жовтня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу закрити.

Відзив на позовну заяві із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

ОСОБА_1 в поданій суду 01 лютого 2019 року заяві свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 січня 2019 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, поновлено його та дана позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви справу просив розглянути у його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, про що в матеріалах справи наявне відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засіданні не зявився.

Суд, зясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов належить задовольнити частково зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №194703 від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (арк. спр. 4).

ОСОБА_1 категорично заперечуючи вчинення ним даного адміністративного правопорушення та вказуючи на протиправність дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено що, ОСОБА_1 27 жовтня 2017 року о 04 год. 34 хв. на вул. Павла Скоропадського, 2/9 в м. Київ, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, ухвалою суду (арк. спр. 6) відповідачу було запропоновано подати відзив на позов, а тому у звязку із його ненаданням у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина шоста статті 162 КАС).

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі відповідно до положень статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваної постанови відповідно до норм КУпАП.

Що стосується вимоги позивача про визнання дій поліцейського щодо винесення оскаржуваної постанови протиправними, суд прийшов висновку, що в задоволенні такої слід відмовити зважаючи на відсутність такого права у суду згідно приписів ч. 3 ст. 286 КАС України, яка містить виключний перелік рішень, які має право прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом часткового задоволення позову.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми права, які містяться у ст.ст. 9, 122, 251, 280 КУпАП, з урахуванням норм права, що містяться у ч. 2 ст. 19 Конституції України, та на окремі з яких вірно посилався позивач у позовній заяві.

Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов наступного.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України. За подання заяви про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення судовий збір не справляється у відповідності до ст. 297-4 КУпАП.

Враховуючи приписи наведених норм закону та зважаючи на відсутність інших осіб, які понесли судові витрати, суд прийшов висновку, що такі необхідно компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову лейтенанта поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2 серії ЕАА №194703 від 27 жовтня 2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В позові ОСОБА_1 до лейтенанта поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про визнання дій протиправними відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було врученоу день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 30100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач лейтенант поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2, місце перебування: 03048, м. Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Повне рішення суду складено 01 лютого 2019 року.

Суддя О.М. Гавриленко