Справа № 420/5703/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5703/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в розгляді заяви щодо набуття громадянства України ОСОБА_1; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно розглянути заяву про оформлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянства України за територіальним походженням на підставі ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася за консультацією до Київського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області щодо питання про набуття громадянства України. Як зазначає позивач їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про підтвердження факту постійного проживання кровоспорідненої особи на території України до 24.08.1991 року. 20.06.2018 року, як зазначає позивач, її син - ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. 19.09.2018 року Київським районним судом м. Одеси було винесено ухвалу відповідно до якої заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду , оскільки суд вбачає спір про право. 01.10.2018 року позивачка звернулась з заявою та відповідним пакетом документів до Головного управління ДМС України в Одеській області щодо набуття громадянства України, але отримала лист-рішення відповідно до якого їй було відмовлено у задоволенні заяви та рекомендовано звернутись до суду для підтвердження факту постійного проживання до 24.08.1991 року на території України кровноспоріднених родичів, після чого звернутись та подати документи до Київського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області. Посилаючись на положення Закону України «Про громадянство України», Указ Президента України «Про затвердження Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийняти рішень», позивач вважає відмову у розгляді заяви протиправною, оскільки на її думку нею було надано усі необхідні документи, що підтверджують постійне проживання її сина на території України у період до 24.08.1991 року.

Ухвалою суду від 06.11.2018 року відкрите провадження у справі №420/5703/18. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.12.2018 року.

27 листопада 2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№36487/18), в якому заперечуючи проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, представник відповідача зазначив,що 01.10.2018 року до ГУ ДМС України в Одеській області звернулась ОСОБА_1 із заявою щодо прийняття її заяви про набуття громадянства України. Представник відповідача зазначив, що у відповіді від 11.10.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області було роз'яснено про необхідність звернутись до суду для підтвердження факту постійного проживання до 24.08.1991 року на території України відповідно до п. 44 Порядку №215. Представник відповідача зазначив також, що ОСОБА_1 не зверталась до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про набуття громадянства України у встановленому порядку та фактичної відмови не отримувала, оскільки її заява від 01.10.2018 року розглянута на підставі Закону України «Про звернення громадян» та було надано відповіді на порушені в заяві питання.

05 грудня 2018 року від позивача до суду надійшла заява (вх.№37468/18), в якій позивач просить суд розглянути справу за її відсутності.

05 грудня 2018 року від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження без участі представника відповідача (вх.№37533/18).

Ухвалою суду від 05.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі №420/5703/18 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.01.2019 року.

У судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно.

Таким чином, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також з урахуванням вищезазначених заяв учасників справи, судом вирішено проводити розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження відповідно до ч.3 ст.194 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про набуття громадянства України разом з якою надала копію довідки №024 від 04.06.2018 року, копію паспорту ОСОБА_2, копію домової книги, копію довідки №361/1, копію договору купівлі-продажу, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2., копію заяви ОСОБА_2 про згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1

Листом від 11.10.2018 року Головним управлінням ДМС України в Одеській області ОСОБА_1 за результатами розгляду її заяви було надано відповідь.

Зі змісту листа вбачається, що 23.09.2018 року в Київському РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1 було надано консультації щодо набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» та зазначено на необхідності ОСОБА_1 звернутись до суду для підтвердження факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території України, після чого подати документи до Київського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області.

Вважаючи протиправною відмову в розгляді заяви про набуття громадянства України ОСОБА_1 позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом з вимогою зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно розглянути заяву про оформлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянства України за територіальним походженням на підставі ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначені Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 №2235-III (далі - Закон №2235).

Відповідно до ст. 1 Закону №2235 громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках.

Згідно зі ст. 6 Закону №2235 громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.

Частиною 1 статті 8 Закону №2235 встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянина.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №2235 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 - 10 статті 6 цього Закону.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначені Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (надалі - Порядок №215).

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Згідно з п. 8 Порядку №215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 24 Порядку №215 встановлено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів: декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов'язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 33 Порядку №215 встановлено, що Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, син чи дочка якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт постійного проживання сина чи дочки заявника до 24 серпня 1991 року на території, зазначеній у абзаці першому цього пункту; б) копію свідоцтва про народження сина чи дочки заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з сином чи дочкою, які постійно проживали на території, зазначеній у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 Порядку №215 передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 92 Порядку №215 органи міграційної служби приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, в тому числі, за територіальним походженням.

До повноважень органів міграційної служби також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.

Відповідно до п 93 Порядку 215 управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акта громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

За приписами п. 94 Порядку №215 Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України.Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого документи були подані заявником. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Під час перевірки документів щодо поновлення особи у громадянстві України, крім перевірки відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України, головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі також перевіряє у межах своєї компетенції відсутність передбачених Законом підстав, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається.

Документи щодо поновлення особи у громадянстві України надсилаються до органів Служби безпеки України, які у межах своєї компетенції перевіряють відсутність передбачених Законом підстав, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається. Про результати перевірки органи Служби безпеки України повідомляють головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі не пізніше як у двомісячний строк з дня одержання документів.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що особа, яка має намір отримати громадянство України повинна звернутися до Головного управління міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі (за місцезнаходженням такої особи) щодо оформлення набуття громадянства України шляхом подання документів, передбачених Порядком №215 та Законом №2235.

За результатом розгляду заяви такої особи та поданих документів, Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України та приймає відповідне рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або відмовляє в задоволенні заяви особи із повідомленням причин такої відмови.

Отже, законодавством передбачена певна процедура розгляду заяв з питань громадянства.

Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивач звернулась з заявою від 01.10.2018 року про набуття громадянства відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» до Головного управління Державної міграційнох служби України в Одеській області.

При цьому, відповідно до п. 93 Порядку №215 такі заяви подаються до відділів (секторів) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Водночас з наявних в матеріалах справи доповідної записки начальника Київського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області та листа ГУ ДМС України в Одеській області від 11.10.2018 року вбачається, що 23.09.2018 року у Київському РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області позивачу було надано консультацію та роз'яснено про необхідність звернутись до суду для підтвердження факту постійного проживання до 24.08.1991 року на території України, після чого подати документи до Київського РВ у м.Одесі ГУ ДМС України в Одеській області.

Доказів звернення з заявою про набуття громадянства у передбаченому законом порядку позивачем не надано.

Разом з тим, в обгрунтування доводів викладених в адміністративному позові на підтвердження того, що до заяви про набуття громадянства України ОСОБА_1 було надано всі необхідні документи, позивач посилається на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2018 року по справі №520/7661/18.

Зі змісту вказаної ували від 19.09.2018 року вбачається, що вона стосується сина позивача - ОСОБА_2, який звернувся до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на вищевказану ухвалу як доказ на підтвердження правової позиції позивача, оскільки вони не мають відношення до предмету спору по даній справі.

Водночас суд приймає до уваги доречні доводи представника відповідача щодо відсутності порушень відповідачем будь-яких прав ОСОБА_1, оскільки її заява від 01.10.2018 року була розглянута у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», у зв'язку з тим, що була подана не порядку, передбаченому законодавством, що регулює спірні правовідносини.

Враховуючи вищевикладе суд дійшов висновку про необгрунтованість адміністративного позову ОСОБА_1 та відсутність підстав для його задоволення, оскільки позивач помилково вважає, що їй протиправно відмовлено у розгляді заяви про набуття громадянства України.

Суд зазначає, що Головним управлінням ДМС України в Одеській області не розглядалась заява ОСОБА_1 від 01.10.2018 року по суті, оскільки вказана заява подана не у спосіб та не у порядку встановленому Указом Президента України «Про затвердження Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийняти рішень».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В даному спорі суд не вбачає порушення прав та інтересів позивача у правовідносинах, що виникли між ОСОБА_1 та Головним управлінням ДМС України в Одеській області.

Керуючись ст. ст. 194, 241-246, 250, 251, 255, 290, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.