Справа № 756/12574/17
Суддя: Васалатій К. А.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/756/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Оболонський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Дем'яновій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 УПП в місті Києві ДПП Сергієнка Ігоря Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції УПП в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.09.2017 р. інспектором роти №2 батальйону №2 полку №1УПП у м. Києві ДПП ст. лейтенантом поліції Сергієнком І.А. було винесено постанову серії АА № 641279 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Згідно даної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови, 14.09.2017 р.о13 год. 30 хв. ОСОБА_1 знаходився за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в п'яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим образив людську гідність і громадську мораль.

Позивач ОСОБА_1 вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за що законом встановлено адміністративну відповідальність.

Також у позові вказує, що з самого початку заявляв про відсутність складу адміністративного правопорушення у своїх діях, запропонував відповідачу - ІПП Сергієнку І.А. та ІПП Рябцеву М.В. провести його огляд на стан сп'яніння із застосуванням спеціальних приладів, або ж провести відповідний огляд у медичному закладі, однак усі вимоги позивача були залишені поза увагою.

Зі слів позивача, о 13 год. 50 хв. 14.09.2017 р. до нього було застосовано адміністративне затримання та його було доставлено для розгляду до Оболонського УП ГУ НП в м. Києві, де відповідач - ІПП Сергієнко І.А. жорстко знущався, катував та вчиняв інші дії, які явно виходять за межі наданих їм (працівникам поліції) прав повноважень, із застосуванням спеціальних засобів, чим спричинили легкі тілесні ушкодження. Даний факт зафіксовано відомостями про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 365 КК України та внесено у ЄРДР за № 0001177. При цьому лише о 16 год. Регіональний центр з надання безоплатної вторинної допомоги у м. Києві був повідомлений про бажання позивача отримати правову допомогу, тобто із порушенням на 2 год. передбаченого строку адміністративного утримання особи.

Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати адміністративне затримання ОСОБА_1 незаконним; постанову АА № 641279 по справі про адміністративне правопорушення від 14.09.2017 р. про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП в розмірі 85 грн. визнати незаконною та скасувати; провадження по адміністративній справі закрити, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач - інспектор ПП Сергієнко І.А. в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заперечень по справі та письмових доказів суду не надав.

Представник ДПП УПП в м. Києві в судове засідання з'явився та під час стадії клопотань спочатку заявив відвід головуючому судді, а у подальшому вказав, що жодна кримінальне провадження не перешкоджає розгляду даної справи, так як позов ОСОБА_1 є безпідставний та такий, що не вказує на порушення з боку інспекторів «нової поліції», які сумлінно виконують свою роботу.

Суд, дослідивши відеодокази надані адвокатом позивача, письмові докази у справі та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини.

Як з'ясовано судом, згідно до ч. 1 ст. 217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як з'ясовано судом та не заперечується сторонами, 14 вересня 2017 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП Сергієнком І.А. було винесено оскаржувану постанову серії АА № 641279 про притягнення (позивача) ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Згідно даної постанови на ОСОБА_1 інспектором Сергієнко І.А. було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, а саме «14 вересня 2017 року о 13 год. 30 хв., або ж о 14 год. 50 хв. (саме у даті скоєння правопорушення вбачається виправлення) ОСОБА_1 знаходився за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4, к. 4 в п'яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим образив людську гідність і громадську мораль.

Як вказав представник відповідача № 2 ДПП - Орлов О.С., ці виправлення не є суттєвими (на його думку) та не випливають на факт скоєння правопорушення з боку позивача, тобто на думку суду під час надання пояснень виявив упередженість та бажання будь яким чином «вплинути» на думку суду щодо даного позову.

Суд з цього приводу бажає зауважити, що у відповідності до основних принципів незалежності судових органів, прийнятих на 7-му Конгресі ООН по попередженню злочинності та поводження з правопорушниками, що проходив у Мілані з 26.08.1985 р. по 06.09.1985 р., і схваленими Резолюціями № 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 13.12.1985 р., незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни.

При цьому всі державні та інші установи зобов'язані поважати і дотримуватися незалежність судових органів. Кожна держава - член ООН повинна надавати відповідні засоби, щоб давали б змогу судовим органам належним чином виконувати свої функції.

Тому жодні пояснення представника відповідача № 2 Орлова О.С. та заявлені з його боку відводи не вплинули на розсуд суду при винесенні даного рішення.

Як вбачається із позову, позивач свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП не визнає. Причиною спору між сторонами стало, на думку позивача, незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Як вже з'ясовано судом, постанова про адміністративне правопорушення, складена інспектором роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП Сергієнком І.А. із явними виправленнями у фабулі правопорушення, але оцінюючи її в розумінні ст. 72 КАС України у якості належного та допустимого доказу, то суд приходить до висновку, що вона опосередковано підтверджує факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 178 КУпАП, оскільки даний факт також підтверджується отриманим та дослідженим під час перебування у нарадчій кімнаті відео із камер спостереження, які знаходяться на будівлі по пр. Г. Сталінграду 4 в м. Києві, так і відео з бодікамер працівників поліції, які зафіксували поведінку позивача та його стан на час перебування на вулиці та у службовому автомобілі поліції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст.276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач № 1 - ІПП Сергієнко І.А. фактично було виконано вимоги КУпАП, а невідповідності у часі та хвилинах свідчать про недостатній рівень навчання працівників поліції.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КУпАП України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 74 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008. «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 641279 від 14.09.2017 р., оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не було встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному об'ємі.

Тому керуючись ст. 2, 4-16, 18, 69-71, 94, ст. 99, 100, 104-106, 158-164 КАС України, ст. 1, 6, 7, 8, 9, ст. 178, 222, 251, ст. 256, 258, 280, ст. 283-284, 288 КУпАП, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя К.А Васалатій