Справа № 826/14047/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2019 року № 826/14047/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агелес»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
про скасування податкового повідомлення-рішення від 25.09.2017 №000770/26-15-14-01-03, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агелес», (далі також - позивач, ТОВ «Агелес») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило: скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 №000770/26-15-14-01-03.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків акта документальної перевірки від 28.08.2017 №370/26-15-14-01-03/34426956 про заниження ТОВ «Агелес» суми податку на прибуток з причини завищення собівартості робіт, сформованої в тому числі за рахунок витрат на придбання інформаційно-консультаційних послуг у третіх осіб, що були покладені відповідачем в основу прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 25.09.2017 №000770/26-15-14-01-03. Позивач зазначає, що вчинені господарські операції ТОВ «Агелес» з контрагентами-виконавцями робіт (ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо») є реальними, підтверджені всіма необхідними та належним чином оформленими первинними документами. Позивач вважає, що ТОВ «Агелес» дотримано всіх передбачених Податковим кодексом України умов для формування показників витрат за результатами вказаних господарських операцій. За наведених обставин, позивач посилався на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2017 відкрито провадження у справі №826/14047/17 за вказаним позовом ТОВ «Агелес», закінчено підготовче провадження та дану справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

У призначеному судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали повністю, а представник відповідача проти позову заперечував з підстав і мотивів, що наведені у тексті його відзиву на позовну заяву.

Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що в ході проведеної документальної перевірки ТОВ «Агелес», результати якої оформлені актом від 28.08.2017 №370/26-15-14-01-03/34426956, встановлені факти неправомірного заниження позивачем сум податку на прибуток за звітні періоди 2014 - 2016 роки. А саме, ТОВ «Агелес» неправомірно враховано при обчислені об'єкта оподаткування витрати по операціях з постачальниками послуг - суб'єктами господарювання ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо», що не підтверджені відповідними первинними документами. Окрім того, під час перевірки встановлені обставини неправомірного списання позивачем сумнівної дебіторської заборгованості як безнадійної по операціях з ТОВ «Енергія Інвес Нью» та ТОВ «Конім Груп», що зумовило завищення витрат за 2015 і 2016 роки. Внаслідок виявлення вчинених позивачем податкових правопорушень контролюючим органом у відповідності до чинного законодавства платнику (позивачу) донараховане платнику податкове зобов'язання з податку на прибуток. Висновки акта перевірки відповідач вважає обґрунтованими та правомірними, а прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 №000770/26-15-14-01-03 - законним.

В судовому засіданні 18.01.2018 суд, на підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії), ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Працівниками ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Агелес» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт 28.08.2017 №370/26-15-14-01-03/34426956 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків цього акта перевірки, працівники контролюючого органу встановили порушення позивачем, в тому числі норм п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.6 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 9.1 та 9.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 2.4, 2.7, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, п. 6, пп. 9.4 п. 9, п. 10, п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 №237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.1999 за №725/4018, встановлено заниження ТОВ «Агелес» за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 податку на прибуток, в тому числі за 2014 рік в сумі 169 506,00 грн., за 2015 рік в сумі 346 919,00 грн. та за 2016 рік на суму 928 454,00 грн. (всього 1 444 879 грн.), та одночасно завищення фінансового результату до оподаткування (збитків) на суму 3 021 779,00 грн., в т.ч. за 2015 рік на суму 1 040 173 грн. та за 2016 рік на суму 1 981 606 грн.

Суть зазначених правопорушень згідно тексту акта перевірки полягає у наступному:

- ТОВ «Агелес» завищило задекларований показник у ряд. 05.1 декларації з податку на прибуток за 2014 рік («собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)») на загальну суму 941 701 грн., у зв'язку з віднесенням до складу оподатковуваних витрат сум витрат по операціях з ПП «Родімар», (договір від 28.10.2014 №ІС-02/10-2014/БП про надання інформаційно-консультаційних послуг). При формуванні таких висновків перевіряючі виходили з того, що: згідно даних АІС «Податковий блок» відсутня будь-яка інформація щодо наявності у ПП «Родімар» основних засобів, виробничих запасів та необхідної кількості працівників, оскільки декларація з податку на прибуток за 2014 рік, звіт форми №1ДФ зазначеним платником до податкової інспекції не подавались; відповідно до АІС «Податковий блок» ПП «Родімар» є суб'єктом фіктивного підприємництва. Оперативним управлінням ГУ ДФС у м. Києві було опитано гр. ОСОБА_1, який значиться директором ПП «Родімар». У своїх письмових поясненнях від 25.03.2015 ОСОБА_1 повідомив, що він не причетний до ведення фінансово-господарської діяльності названого підприємства, а статутні документи підписав за винагороду; за результатами дослідження наданих ТОВ «Агелес» до перевірки актів та звітів по операціях з ПП «Родімар» перевіряючі дійшли висновку, що зі змісту таких документів неможливо встановити умови надання послуг, кількість осіб задіяних у виконанні робіт (наданні послуг), місце, де безпосередньо надавались послуги, відсутнє обґрунтування у замовленні таких послуг, обґрунтування вартості та відомостей про те, хто виступав замовником послуг;

- ТОВ «Агилес» занизило задекларовані показники у ряд. 01 декларацій з податку на прибуток за 2015 і 2016 роки («дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків)»), всього на загальну суму 1 068 072 грн. (в т.ч. за 2015 рік -3 322 202 грн., за 2016 рік - 7 364 870 грн.), у зв'язку безоплатним отриманням послуг від суб'єктів господарювання - ТОВ «Віва-Торг», (договір від 28.04.2015 №ІТ-04/15-БП про надання інформаційно-консультаційних послуг), ТОВ «Зелений хамелеон», (договір від 27.07.2015 №2707/15-ІТ-S) про надання інформаційно-консультаційних послуг), ТОВ Джей Март», (договір від 03.06.2015 №150008) про надання інформаційно-консультаційних послуг), ТОВ «Гермес-Пріор», (договір від 29.04.2015 №04-15-ІТ) про надання інформаційно-консультаційних послуг) і ТОВ «Авто Експо», (договір від 26.02.2016 №02/2016-ІТ-А) про надання інформаційно-консультаційних послуг). При формуванні таких висновків перевіряючі виходили з того, що: згідно наявних відомостей в інформаційно-аналітичних ресурсах ДФС ТОВ «Віва-Торг» не має складів, транспортних засобів, тощо, а також виявлено невідповідність придбаних ТОВ «Віва-Торг» та реалізованих в подальшому на адресу ТОВ «Агелес» товарів, робіт (послуг). Відповідно до бази АІС «СФП», ТОВ «Віва-Торг» значиться як суб'єкт фіктивного підприємництва. Зокрема, було опитано гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який повідомив, що він не має ніякого відношення до створення, реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності названого товариства. У зв'язку з цим, в ході перевірки виявилось неможливим встановити, яким чином передані повноваження від попереднього керівника та засновника ОСОБА_4 до наступного ОСОБА_5; згідно наявних відомостей в інформаційно-аналітичних ресурсах ДФС виявлено невідповідність придбаних ТОВ «Зелений хамелеон» та реалізованих в подальшому на адресу ТОВ «Агелес» товарів, робіт (послуг); згідно наявних відомостей в інформаційно-аналітичних ресурсах ДФС ПП «Джей Март» не має складів, транспортних засобів, кількість працюючих становить лише 3 особи, а також виявлено невідповідність придбаних ПП «Джей Март» та реалізованих в подальшому на адресу ТОВ «Агелес» товарів, робіт (послуг); згідно наявних відомостей в інформаційно-аналітичних ресурсах ДФС ТОВ «Гермес-Пріор» не має складів, транспортних засобів, кількість працюючих становить лише 1 особа, а також виявлено невідповідність придбаних ТОВ «Гермес-Пріор» та реалізованих в подальшому на адресу ТОВ «Агелес» товарів, робіт (послуг); згідно наявних відомостей в інформаційно-аналітичних ресурсах ДФС ТОВ «Авто Експо» не має складів, транспортних засобів, кількість працюючих становить лише 1 особа, а також виявлено невідповідність придбаних ТОВ «Авто Експо» та реалізованих в подальшому на адресу ТОВ «Агелес» товарів, робіт (послуг). Крім того, на запит працівників контролюючого органу ТОВ «Агелес» не надало письмових пояснень з обґрунтуванням необхідності в замовленні інформаційно-консультаційних послуг у перелічених вище суб'єктів господарської діяльності;

- ТОВ «Агелес» неправомірно списано сумнівну дебіторську заборгованість у загальній сумі 503 056 грн., в т.ч. по контрагенту ТОВ «Конім Груп» - 297 054 грн., по контрагенту ТОВ «Енергія Інвес Нью» - 206 002 грн. На переконання перевіряючих, позивач дебіторська заборгованість в сумі 206 002 грн. не є безнадійною, оскільки не відповідає ознакам, наведеним у пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. Також всупереч Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість» не визначив та не створив величину резерву сумнівних боргів та не проводив класифікацію дебіторської заборгованості (з визначенням коефіцієнту сумнівності).

25.09.2017 ГУ ДФС у м. Києві на підставі акта перевірки прийняло спірне у справі податкове повідомлення-рішення за №000770/26-15-14-01-03 (форми «Р»), яким визначило позивачу до сплати грошове зобов?язання за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» у сумі 1 719 368 грн. (в тому числі за основним платежем - 1 444 879 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 274 489 грн.). Як видно з тексту цього податкового повідомлення-рішення від 25.09.2017, при оформленні такого рішення відповідачем була допущена описка в найменуванні та коді платежу, за яким визначена до сплати сума грошового зобов'язання у розмірі 1 719 368 грн., а саме: замість «податку на прибуток приватних підприємств» зазначено «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності», та замість коду бюджетної класифікації « 11021000» зазначено « 11020100».

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Щодо правомірності висновків акта перевірки про заниження позивачем показників доходів та витрат за наслідками господарських операцій з ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо», суд зазначає наступне.

Відповідно норми пп. 134.1.1 п. 134 ст. 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції чинній у період до 31.12.2014, об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств визначено прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п. 138.1 ст. 138 цього Кодексу, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, загальне поняття «витрат» було закріплене у пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України, як сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Склад витрат і порядок їх визначення закріплений в ст. 138 ПК України. Зокрема, за змістом норми пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають в себе собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Абзацом 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, у редакції Закону України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Тобто, починаючи з 1 січня 2015 року податок на прибуток розраховується виходячи із бухгалтерського фінансового результату (як різниці між отриманими підприємством доходами та понесеними ним витратами протягом звітного періоду) за національними положеннями (стандартів) бухгалтерського обліку (далі по тексту - НП(С)БО) чи міжнародними стандартами фінансової звітності (далі по тексту - МСФЗ), відкоригованого на різниці, передбачені ПК України (як то амортизаційні різниці, різниці, які виникають при формуванні резервів (забезпечень), різниці, які виникають під час здійснення фінансових операцій).

Порядок формування витрат в бухгалтерському обліку регулюється Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318. Зокрема, за змістом п. 5 - 7 цього П(С)БО 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Зокрема, п. 11 - 16 ПБО 16 визначено склад собівартості продукції, робіт і послуг, а також порядок формування загальновиробничих витрат. Так, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Зокрема, до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат (п. 12 П(С)БО 16).

При цьому, як вбачається зі змісту вказаних пунктів П(С)БО 16, дане Положення не відрізняє процес калькулювання собівартості продукції від калькулювання собівартості робіт і послуг.

Також, згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції. При цьому, якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з наведеними вище нормами ПК України.

Дані висновки суду кореспондують правовій позиції Верховного Суду, що сформована за результатами правового аналізу норм п. 44.1 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, ст. 1, ч. 1 і 2 ст. 9 Закону №996-ХIV в тексті його постанови від 11.12.2018 у справі №804/6942/16. Зокрема, Верховний Суд відзначив те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об'єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Водночас, в текстах своїх постанов від 16.11.2018 у справі №816/2142/17, від 27.06.2017 у справі № 808/1062/14, від 14.03.2017 у справі № 826/757/13-а, від 06.02.2018 № К/9901/5042/17 Верховний Суд також відзначає, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 28.10.2014 між ТОВ «Агелес» (як замовником) та Приватним підприємством «Родімар», в особі директора ОСОБА_1, укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №ІС-02/10-2014/БП, згідно умов якого виконавець надає замовнику послуги із консультаційного обслуговування щодо функціональності та бізнес-проектування інформаційної системи управління підприємством, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що послуги із консультаційного обслуговування щодо концептуального бізнес-проектування єдиної інформаційної системи управління підприємством та її функціональності та конфігурації, що надаються за цим договором, описані в додатку №1 (перелік послуг), який є невід'ємною частиною цього договору.

Сторони можуть передбачити інші види послуг на умовах цього договору, про що укладається додаткова угода із зазначенням необхідних видів послуг. Послуги надаються виконавцем протягом строку дії даного договору (пункти 2.2-2.3 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору загальна вартість договору складається із суми вартостей всіх укладених сторонами актів приймання-передачі послуг. Вартість послуг за цим договором є договірною.

Вартість послуг виконавця розраховується виходячи з фактичного часу, витраченого виконавцем для надання послуг замовнику та вартості одного людино-години. Вартість однієї людино-години консалтингу становить 3 750,55 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 625,09 грн.

Кількість відпрацьованих людино-днів буде визначатись сторонами в актах приймання-передачі послуг на підставі затверджених сторонами звітів про фактично витрачений час та обсяг виконаних робіт виконавця (пункти 3.2-3.3 договору).

Вимогами пунктів 6.1, 6.2 договору передбачено, що за фактом надання послуг замовник підписує сформовані та надані виконавцем звіти про виконані роботи/надані послуги (форма звіту наведена в додатку №2 до договору). Надання послуг підтверджується шляхом підписання акту приймання-передачі послуг, який підписується виконавцем на основі затвердженого замовником відповідного звіту виконавця і надсилається замовнику. Замовник зобов'язується підписати акт приймання-передачі послуг протягом 5 календарних днів з моменту отримання акта, або у випадку виявлення факту неналежного надання послуг, направити виконавцю мотивовану відмову.

На підтвердження виконання обома сторонами умов вказаного договору позивачем надано копії наступних документів: актів про надані інформаційно-консультаційних послуг, датованих 05.11.2014, 10.11.2014, 14.11.2014, 17.11.2014, 19.11.2014, 20.11.2014, 24.11.2014, 25.11.2014, 26.11.2014, 27.11.2014, 28.11.2014, 30.11.2014, 05.12.2014, 10.12.2014, 15.12.2014, 17.12.2014, 19.12.2014, 23.12.2014, 25.12.2014, 29.12.2014, 31.12.2014; звітів про виконані роботи/надані послуги за аналогічні дати; податкових накладних; виписок по рахунках №2727, №801 в АТ «Південний» (МФО 320917).

Суд зазначає, що всі вказані вище первинні документи з боку ПП «Родімар» підписані ОСОБА_1.

Також, 27.07.2015 між ТОВ «Агелес» (як замовником) та ТОВ «Зелений Хамелеон», в особі директора ОСОБА_6, укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №2707-15-ІТ-S, предметом якого є надання замовнику послуг із інформаційно-консультаційного обслуговування щодо функціональності та конфігурації програмного забезпечення SAP ERP та консультаційні послуги з обслуговування інформаційної системи управління підприємством.

При цьому, замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що послуги із консультаційного обслуговування щодо функціональності та конфігурації програмного забезпечення SAP, що надаються за цим договором, описані в додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Сторони можуть передбачити інші види послуг на умовах цього договору, про що укладається додаткова угода із зазначенням необхідних видів послуг. Послуги надаються виконавцем протягом строку дії даного договору (п. 2.2-2.3 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору загальна вартість договору складається із суми вартостей всіх укладених сторонами актів приймання-передачі послуг. Вартість послуг за цим договором є договірною.

Вартість послуг виконавця розраховується виходячи з фактичного часу, витраченого виконавцем для надання послуг замовнику та вартості одного людино-години. Вартість однієї людино-години консалтингу становить 6 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1 083,33 грн.

Кількість відпрацьованих людино-днів буде визначатись сторонами в актах приймання-передачі послуг на підставі затверджених сторонами звітів про фактично витрачений час та обсяг виконаних робіт виконавця (п. 3.2-3.3 договору).

Вимогами п. 6.1, 6.2 договору передбачено, що за фактом надання послуг замовник підписує сформовані та надані виконавцем звіти про виконані роботи/надані послуги (форма звіту наведена в додатку №2 до договору). Надання послуг підтверджується шляхом підписання акту приймання-передачі послуг, який підписується виконавцем на основі затвердженого замовником відповідного звіту виконавця і надсилається замовнику. Замовник зобов'язується підписати акт приймання-передачі послуг протягом 5 календарних днів з моменту отримання акта, або у випадку виявлення факту неналежного надання послуг, направити виконавцю мотивовану відмову.

Позивачем на підтвердження виконання обома сторонами умов даного договору надано до суду копії таки документів: актів про надані інформаційно-консультаційних послуг, датованих 31.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015, 30.11.2015, 31.12.2015, 29.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 29.04.2016, 30.06.2016, 29.07.2016, 31.07.2016, 31.08.2016, 30.09.2016, 31.10.2016, 30.11.2016, 30.12.2016; звітів про виконані роботи/надані послуги за аналогічні дати; виписок по рахунках №2727 в АТ «Південний» (МФО 320917) та №9905 в АТ «ПроКредит Банк» (МФО 320984).

03.06.2015 між ТОВ «Агелес» (як замовником) та ПП «Джей Март» (як виконавцем), в особі директора ОСОБА_7, укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №150008, відповідно до умов якого виконавець надає замовнику послуги із інформаційно-консультаційного обслуговування щодо функціональності та конфігурації програмного забезпечення SAP.

При цьому, замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що послуги із консультаційного обслуговування щодо функціональності та конфігурації програмного забезпечення SAP, що надаються за цим договором, описані в додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Сторони можуть передбачити інші види послуг на умовах цього договору, про що укладається додаткова угода із зазначенням необхідних видів послуг. Послуги надаються виконавцем протягом строку дії даного договору (п. 2.2-2.3 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору загальна вартість договору складається із суми вартостей всіх укладених сторонами актів приймання-передачі послуг. Вартість послуг за цим договором є договірною.

Вартість послуг виконавця розраховується виходячи з фактичного часу, витраченого виконавцем для надання послуг замовнику та вартості одного людино-години. Вартість однієї людино-години консалтингу становить 5 135,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 855,83 грн.

Кількість відпрацьованих людино-днів буде визначатись сторонами в актах приймання-передачі послуг на підставі затверджених сторонами звітів про фактично витрачений час та обсяг виконаних робіт виконавця (п. 3.2-3.3 договору).

Вимогами п. 6.1, 6.2 договору передбачено, що за фактом надання послуг замовник підписує сформовані та надані виконавцем звіти про виконані роботи/надані послуги (форма звіту наведена в додатку №2 до договору). Надання послуг підтверджується шляхом підписання акту приймання-передачі послуг, який підписується виконавцем на основі затвердженого замовником відповідного звіту виконавця і надсилається замовнику. Замовник зобов'язується підписати акт приймання-передачі послуг протягом 5 календарних днів з моменту отримання акта, або у випадку виявлення факту неналежного надання послуг, направити виконавцю мотивовану відмову.

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агелес» (замовник) та Приватним підприємством «Джей Март» (виконавець) підписано додаткові угоди №1 від 01.10.2015 та №2 від 30.12.2015 до договору №150008 від 03.06.2015.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов'язань за вказаним договором позивач надав суду копії: актів про надані інформаційно-консультаційних послуг, датованих 31.07.2015, 31.10.2015, 29.01.2016, 29.02.2016, 30.09.2016, 31.10.2016, 30.11.2016; звітів про виконані роботи/надані послуги за аналогічні дати; виписки по рахунку №2727 в АТ «Південний» (МФО 320917).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2016 між ТОВ «Агелес» (як замовником) та ТОВ «Авто-Експо» (як виконавцем), в особі директора ОСОБА_8, укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №02/2016-ІТ-А, предметом якого є надання замовнику послуг із інформаційно-консультаційного обслуговування щодо функціональності та конфігурації програмного забезпечення SAP та консультаційні послуги з обслуговування інформаційної системи управління підприємством, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що послуги із консультаційного обслуговування щодо концептуального проектування інформаційної системи управління підприємством та щодо її функціональності та конфігурації, що надаються за цим договором, описані в додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Сторони можуть передбачити інші види послуг на умовах цього договору, про що укладається додаткова угода із зазначенням необхідних видів послуг. Послуги надаються виконавцем протягом строку дії даного договору (п. 2.2-2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість договору складається із суми вартостей всіх укладених сторонами актів приймання-передачі послуг. Вартість послуг за цим договором є договірною.

Вартість послуг виконавця розраховується виходячи з фактичного часу, витраченого виконавцем для надання послуг замовнику та вартості одного людино-години. Вартість однієї людино-години консалтингу становить 6 750,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1 125,00 грн.

Кількість відпрацьованих людино-днів буде визначатись сторонами в актах приймання-передачі послуг на підставі затверджених сторонами звітів про фактично витрачений час та обсяг виконаних робіт виконавця (п. 3.2-3.3 договору).

Вимогами п. 6.1, 6.2 договору передбачено, що за фактом надання послуг замовник підписує сформовані та надані виконавцем звіти про виконані роботи/надані послуги (форма звіту наведена в додатку №2 до договору). Надання послуг підтверджується шляхом підписання акту приймання-передачі послуг, який підписується виконавцем на основі затвердженого замовником відповідного звіту виконавця і надсилається замовнику. Замовник зобов'язується підписати акт приймання-передачі послуг протягом 10 календарних днів з моменту отримання акта, або у випадку виявлення факту неналежного надання послуг, направити виконавцю мотивовану відмову.

На підтвердження обставин виконання умов вказаного договору сторонами позивачем надано до суду копії: актів про надані інформаційно-консультаційних послуг, датованих 31.03.2016 та 29.04.2016; звітів про виконані роботи/надані послуги за аналогічні дати; виписок по рахунку №2727 в АТ «Південний» (МФО 320917) та №9905 в АТ «ПроКредит Банк» (МФО 320984).

29.04.2015 між ТОВ «Агелес» (як замовник) та ТОВ «Гермес-Пріор» (як виконавцем), в особі директора ОСОБА_9, укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №04-15/ІТ, згідно умов якого виконавець надає замовнику консультаційні послуги з обслуговування інформаційної системи управління підприємством, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що послуги із консультаційного обслуговування інформаційної системи управління підприємством, що надаються за цим договором, описані в додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Сторони можуть передбачити інші види послуг на умовах цього договору, про що укладається додаткова угода із зазначенням необхідних видів послуг. Послуги надаються виконавцем протягом строку дії даного договору (п. 2.2-2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість договору складається із суми вартостей всіх укладених сторонами актів приймання-передачі послуг. Вартість послуг за цим договором є договірною.

Вартість послуг виконавця розраховується виходячи з фактичного часу, витраченого виконавцем для надання послуг замовнику та вартості одного людино-години. Вартість однієї людино-години консалтингу становить 5 100,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 850,00 грн.

Кількість відпрацьованих людино-днів буде визначатись сторонами в актах приймання-передачі послуг на підставі затверджених сторонами звітів про фактично витрачений час та обсяг виконаних робіт виконавця (п. 3.2-3.3 договору).

Вимогами п. 6.1, 6.2 договору передбачено, що за фактом надання послуг замовник підписує сформовані та надані виконавцем звіти про виконані роботи/надані послуги (форма звіту наведена в додатку №2 до договору). Надання послуг підтверджується шляхом підписання акту приймання-передачі послуг, який підписується виконавцем на основі затвердженого замовником відповідного звіту виконавця і надсилається замовнику. Замовник зобов'язується підписати акт приймання-передачі послуг протягом 5 календарних днів з моменту отримання акта, або у випадку виявлення факту неналежного надання послуг, направити виконавцю мотивовану відмову.

Позивачем на підтвердження обставин виконання умов вказаного договору долучено до матеріалів справи копії: акта про надані інформаційно-консультаційних послуг, датованого 29.05.2015; звіту про виконані роботи/надані послуги за аналогічну дату; виписок по рахунку №2727 в АТ «Південний» (МФО 320917).

Також, 28.04.2015 між ТОВ «Агелес» (як замовником) та ТОВ «Віва-Торг» (як виконавцем), в особі ОСОБА_4, укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №ІТ-04/15-БП, відповідно до умов якого виконавець надає замовнику послуги із консультаційного обслуговування щодо функціональності та конфігурації програмного забезпечення SAP ERP, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що послуги із консультаційного обслуговування щодо функціональності та конфігурації програмного забезпечення SAP ERP, що надаються за цим договором, описані в додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Сторони можуть передбачити інші види послуг на умовах цього договору, про що укладається додаткова угода із зазначенням необхідних видів послуг. Послуги надаються виконавцем протягом строку дії даного договору (п. 2.2-2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість договору складається із суми вартостей всіх укладених сторонами актів приймання-передачі послуг. Вартість послуг за цим договором є договірною.

Вартість послуг виконавця розраховується виходячи з фактичного часу, витраченого виконавцем для надання послуг замовнику та вартості одного людино-години. Вартість однієї людино-години консалтингу становить 4 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 750,00 грн.

Кількість відпрацьованих людино-днів буде визначатись сторонами в актах приймання-передачі послуг на підставі затверджених сторонами звітів про фактично витрачений час та обсяг виконаних робіт виконавця (п. 3.2-3.3 договору).

Вимогами п. 6.1, 6.2 договору передбачено, що за фактом надання послуг замовник підписує сформовані та надані виконавцем звіти про виконані роботи/надані послуги (форма звіту наведена в додатку №2 до договору). Надання послуг підтверджується шляхом підписання акту приймання-передачі послуг, який підписується виконавцем на основі затвердженого замовником відповідного звіту виконавця і надсилається замовнику. Замовник зобов'язується підписати акт приймання-передачі послуг протягом 5 календарних днів з моменту отримання акта, або у випадку виявлення факту неналежного надання послуг, направити виконавцю мотивовану відмову.

На підтвердження обставин виконання сторонами умов вказаного договору позивачем надано копії: акта про надані інформаційно-консультаційних послуг, датованого 29.05.2015; звіту про виконані роботи/надані послуги за аналогічну дату; виписок по рахунку №2727 в АТ «Південний» (МФО 320917).

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем документи за наведеним вище переліком суд встановив наступне.

Відповідно до наданих позивачем актів та звітів про надані послуги, ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо» надали позивачу у періоди 2014 - 2016 роки послуги з інформаційно-консультаційного обслуговування щодо функціональності та конфігурації програмного забезпечення SAP та/або консультаційні послуги з обслуговування інформаційної системи управління підприємством на значні суми коштів. За даними наданих до суду копій банківських виписок вбачається, що позивач розрахувався з контрагентами ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо» за надані послуги повністю, а з ТОВ «Зелений хамелеон», ПП «Джей Март» - частково.

В ході розгляду даної справи в суді позивачем не було надано жодних документальних доказів на підтвердження обставин проведення повного розрахунку з названими контрагентами або врахування в подальшому у бухгалтерському обліку ТОВ «Агелес» сум непогашеної заборгованості (кредиторської заборгованості) перед ТОВ «Зелений хамелеон» у розмірі 816 937 грн. та перед ПП «Джей Март» у розмірі 2 004 775 грн. При цьому, як зафіксовано в акті перевірки вартість послуг за актами про надані послуги віднесено позивачем до складу собівартості наданих послуг та податкового кредиту у повному обсязі.

Проаналізувавши зміст акта перевірки суд встановив, що в ході проведення документальної перевірки позивача, контролюючий орган запитував у ТОВ «Агелес» письмові пояснення з питань наявності у позивача економічної необхідності в укладенні спірних договорів з ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений Хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо», з урахуванням факту наявності на ТОВ «Агнлес» штату висококваліфікованих фахівців у відповідній сфері, суть економічних переваг замовлення та придбання ТОВ «Агелес» послуг саме у перелічених суб'єктів господарювання, а не в інших альтернативних постачальників послуг. В акті перевірки зафіксовано, що відповідні письмові пояснення позивачем до перевірки надані не були.

З метою з'ясування обгрунтованості сумніву контролюючого органу в наявності у ТОВ «Агелес» ділової мети та економічної доцільності в укладенні спірних господарських операцій та висновку про отримання позивачем результатів по таких операціях безоплатно, суд в ухвалі про відкриття провадження в справі від 23.11.2017 витребував у позивача докази подальшої реалізації у процесі господарської діяльності позивача результатів послуг за договорами з ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений Хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо».

На виконання вимог ухвали суду позивач навів в тексті відповіді на відзив пояснення наступного змісту: «наше підприємство більше десяти років надає повний спектр послуг з побудови комплексних систем управління підприємством на базі SAP, впроваджує інноваційні продукти і технології в області інфраструктурних рішень». В якості доказу реальної діяльності ТОВ «Агелес» у сфері надання та отримання послуг щодо побудови комплексних систем управління підприємством на базі SAP позивач надав суду лише роздруківку зі свого офіційного інтернет-сайту, що містить відомості про сферу діяльності ТОВ «Агелес» та опис послуг, що надає таке товариство. При цьому, надати інші документи, в тому числі договори з третіми особами-замовниками послуг позивач відмовився з тієї причини, що такі документи зі слів позивача містять конфіденційну інформацію.

Надаючи оцінку твердженням позивача про використання результатів придбаних послуг у своїй господарський діяльності в контексті наявних у справі матеріалів та наведеної вище практики Верховного Суду, суд зважає на те, що відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податків права на витрати та податковий кредит. Це відповідає самому змісту норм п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, які надають платнику податків право зменшити податкові зобов'язання на суму витрат, сплаченого податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) при здійсненні господарської діяльності. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презумує здійснення господарських операцій, що є об'єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді витрат та/або податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податків сум витрат та/або податкового кредиту.

Суд встановив, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Агелес» здійснює наступні види господарської діяльності: комп'ютерне програмування; оптова торгівля комп'ютерами, периферійним устаткованням і програмним; роздрібна торгівля комп'ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; видання іншого програмного забезпечення; оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність; консультування з питань інформатизації; консультування з питань комерційної діяльності й керування. Тобто, ТОВ «Агелес» спеціалізується саме на наданні послуг, що були предметами спірних договорів.

За додатку 2 до акта перевірки - довідки про загальну інформацію щодо платника податків ТОВ «Агелес», станом на 01.01.2014 задекларована загальна чисельність працюючих на ТОВ «Агелес» становила 38 осіб, а станом на 31.12.2016 - 28 осіб. Також на ТОВ «Агелес» обліковувались основні засоби (в т.ч. у вигляді комп'ютерної техніки).

В ході розгляду справи позивач не надав суду пояснення щодо відсутності у нього реальної можливості надати послуги, що зазначені у спірних договорах, самотужки (з використанням власних матеріальних і трудових ресурсів), без витрачання коштів на залучення до процесу надання тих чи інших послуг сторонніх третіх осіб (а саме: ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений Хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо»). Також позивач не пояснив суду мотиви, з яких він виходив при обранні в якості контрагентів саме ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений Хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо» (в той час, як актом перевірки було зафіксовано, що ці контрагенти не декларували наявність у них трудових та матеріальних ресурсів, достатніх для надання спірних послуг). У зв'язку з цим суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи належних та достатніх документальних доказів, що засвідчують причинно-наслідковий зв'язок між наданими позивачем документами (роздруківка з інтернет-сайту) та спірними господарськими операціями, та відповідно наявність у позивача ділової мети на укладення договорів з ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений Хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо».

Враховуючи відсутність у матеріалах справи документальних доказів наявності у позивача ділової мети на укладення договорів про надання інформаційно-консультаційних послуг з ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений Хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо», окрім як отримання податкової вигоди, суд погоджується з висновками контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибуток підприємств за перевіряємий період в частині наведених епізодів порушень, та відповідно вважає їх обґрунтованими та правомірними.

Водночас при ухваленні судового рішення, суд не брав до уваги посилання контролюючого органу на обставини отримання від фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3І письмових пояснень, відповідно до яких останні не мають жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ПП «Родімар» та ТОВ «Віва-Торг», що, на переконання відповідача, беззаперечно свідчать про фіктивність названих суб'єктів підприємницької діяльності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з приписами ст. 104 вказаного Кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

Разом з тим, суд наголошує, що пояснення не є процесуальним документом, який може розцінюватись як доказ, крім того, контролюючий орган взагалі не надав суду належним чином засвідчених копій таких пояснень фізичних осіб, на які наявні посилання в тексті акта перевірки, та не наведено в межах якого кримінального провадження були відібрані зазначені пояснення, якщо таке взагалі існувало, та не підтверджено документально факти відкриття відповідних кримінальних проваджень.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, в силу припису ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте контролюючим органом, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, таких доказів як вироки надано не було. У зв'язку з наведеним суд вважає, що доводи відповідача про фіктивність статусу окремих контрагентів позивача не заслуговують на увагу.

Щодо правомірності висновків акта перевірки про завищення позивачем витрат за перевіряємий період у зв'язку із списанням сумнівної дебіторської заборгованості по операціях з ТОВ «Конім Груп» і ТОВ «Енергія Інвес Нью» як безнадійної, то суд дійшов таких висновків.

Як видно безпосередньо зі змісту поданих представниками ТОВ «Агелес» до суду позовної заяви та відповіді на відзив, позивач заперечував по суті лише законність та обґрунтованість висновків акта перевірки в частині, що стосуються правильності та достовірності декларування ним результатів за операціями з ПП «Родімар», ТОВ «Віва-Торг», ТОВ «Зелений хамелеон», ПП «Джей Март», ТОВ «Гермес-Пріор» і ТОВ «Авто Експо». Натомість щодо висновку контролюючого органу про завищення ТОВ «Агелес» витрат на суму списаної сумнівної дебіторської заборгованості жодні заперечення відсутні.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку про правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 25.09.2017 №000770/26-15-14-01-03 загалом та відсутність підстав для його скасування. При цьому, обставина допущення відповідачем описок у назві податку на коді бюджетної класифікації доходів при оформленні податкового повідомлення-рішення, на думку суду, не є достатньою підставою для скасування такого рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В даному випадку відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки позивачу було відмовлено у задоволенні позову повністю, а документальні докази понесення відповідачами судових витрат у матеріалах справу відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агелес» (, адреса: 02090, м. Київ, вул. Сосюри, 6, оф. 208) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про скасування податкового повідомлення-рішення від 25.09.2017 №000770/26-15-14-01-03 відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок