Справа № 311/914/17
Суддя: Машкіна Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 311/914/17
Провадження № 8-а/321/1/2019
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року смт Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Машкіна Н.В., ознайомившись з заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 про перегляд рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року у справі № 311/914/17 за виключними обставинами,

У С Т А Н О В И В :

4 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Михайлівського районного суду Запорізької області із заявою про перегляд рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року у справі № 311/914/17 за виключними обставинами (на підставі рішення Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року у справі № 1-7/2018 (4062/15).

Суд, дослідивши матеріали справи та викладені доводи у заяві про перегляд рішення від 27 лютого 2018 року у справі № 311/914/17 за виключними обставинами, повно та всебічно оцінивши докази, що стосуються строку звернення до суду, прийшов до таких висновків.

Так, при ухваленні рішення від 27 лютого 2018 року у справі № 311/914/17 Михайлівським районним судом Запорізької області було застосовано, зокрема, положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 7 липня 2010 року.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року у справі № 1-7/2018 (4062/15) деякі положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 7 липня 2010 року були визнані неконституційними, тому, на думку ОСОБА_1, у нього виникли підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 1 статті 362 цього Кодексу передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п'ятої статті 361 цього Кодексу передбачено, що підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції (ч. 1 ст. 364 КАС України).

Реалізовуючи своє право, ОСОБА_1 4 лютого 2019 року звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року у справі № 311/914/17 за виключними обставинами.

При цьому, вирішуючи питання про можливість відкриття провадження по заяві, суд звертає увагу на п. 4 ч. 1 ст. 363 КАС України, яким визначено, що заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п'ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Конституційний Суд України» оприлюднення всіх актів Суду за результатами конституційного провадження здійснюється на офіційному веб-сайті Суду або в окремих випадках за ухвалою Суду - в Залі засідань Суду, але не пізніше наступного робочого дня після їх ухвалення. Опублікування акта Суду разом з окремою думкою Судді здійснюється у "Віснику Конституційного Суду України" та інших офіційних друкованих виданнях України.

Так, згідно з інформацією на офіційному сайті Конституційного Суду України, рішення Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року у справі № 1-7/2018 (4062/15) було оприлюднено 4 грудня 2018 року.

Отже, останнім днем на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, що подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини п'ятої статті 361 цього КАС України, є 3 січня 2019 року (30 днів з дати оприлюднення 4 грудня 2018 року).

Посилання ОСОБА_1 на дату офіційного опублікування вказаного рішення Конституційного суду України в «Офіційному віснику України» , а саме 4 січня 2019 року, як на дату з якої необхідно відраховувати строку на подачу заяви, є помилковим, оскільки, Закон України «Про Конституційний Суд України» чітко розмежовує два поняття «оприлюднення» і «опублікування» актів Конституційного Суду України.

Натомість, пункт 1 частини п'ятої статті 361 цього Кодексу передбачає строк подачі відповідної заяви з протягом тридцяти днів саме з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що при зверненні ОСОБА_1 до Михайлівського районного суду Запорізької області із заявою про перегляд рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року у справі № 311/914/17 за виключними обставинами (на підставі рішення Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року у справі № 1-7/2018 (4062/15), таку заяву ним було подано з порушенням визначених процесуальним законодавством строків.

Частиною 4 статті 366 цього Кодексу передбачено, що крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Необхідно зауважити, що доступ до правосуддя є одним з аспектів права на суд, проте не є абсолютним, воно передбачає обмеження, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, такі обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні з положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії»).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

У справі «Белле проти Франції» Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник як сторона, яка безпосередньо є ініціатором подання даної заяви, будучи фахівцем в галузі права, є зобов'язаною стороною щодо процесуального контролю щодо судового розгляду заяви, жодних належних доказів, на підтвердження наявності поважних причин пропуску звернення до суду з даною заявою, а саме: існування обставин, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, не надав, з огляду на що заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 248, 256, 293-297, 361-366 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 про перегляд рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року у справі № 311/914/17 за виключними обставинами - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Машкіна