Справа № 360/3808/18
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3808/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання Бутенко К.В..,

за участю представників сторін:

від позивача - Жданюк В.В., дов. б/н від 21.11.2018 б/н,

від відповідача - Шатайло К.В., дов. № 5806/9/12-32-10-00-29 від 23.08.2018

Ільчук О.В., дов. № 3341/9/12-32-10-00-29 від 23.05.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки споживчих товариств до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки споживчих товариств (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Луганській області від 09.08.2018 № 4 на суму 304706,50 грн.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що в липні 2018 року головним управлінням ДФС у Луганській області проведено планову документальну перевірку ДП "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки споживчих товариств. За її підсумками складено акт перевірки № 559/12-32-14-11/01547947 від 18.07.2018, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 09.08.2018 № 4 про сплату штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 304706,50 грн, застосованих за порушення гл.2 п. 2.6, п 2.11 Постанови "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" № 637 від 15.12.2004 та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, абз. 3, абз. 6 ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 від 12.06.1995. Позивач вважає податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 09.08.2018 № 4 незаконним та необґрунтованим з огляду на те, що позивач здійснив облік грошових коштів у сумі їх фактичного надходження у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків № 655 від 28.08.2015 на суму 18260,39 грн та № 776 від 16.02.2016 на суму 40268,15 грн. Вказані операції відображено і в книзі обліку розрахункових операцій за відповідні дати.

Також позивач зазначає, що надав товарні чеки на загальну суму 72536,50 грн, як звіт про використання наданих коштів, що засвідчує вартість понесених витрат, які ДП "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки споживчих товариств має в повному обсязі у відповідності здійснених закупівель, однак, співробітники фіскальної служби не прийняли їх до уваги, посилаючись на те, що вони не відповідають нормам чинного законодавства України і тому не можуть розцінюватись, як документ, що підтверджує господарську операцію та оплату по ній.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Дочірнього підприємства "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки споживчих товариств та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (том 1 арк. спр. 1-2).

Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року за клопотанням сторін про надання часу для примирення провадження у справі зупинено до 10 січня 2019 року (том 1 арк. спр. 239).

Ухвалою суду від 10 січня 2019 року провадження у справі поновлено та продовжено розгляд справи по суті (том 2 арк. спр. 6).

Відповідач позов не визнав, 10.12.2019 надав до суду відзив, у якому зазначив, що під час проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено порушення позивачем норм законодавства, а саме: п. 2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637), зі змінами та доповненнями - в частині неоприбуткування готівкових коштів у сумі 46434,00 грн. та п. 2.11 Положення № 637 в частині звітування за одержані підзвіт готівкові кошти без подання документів, що засвідчують вартість понесених витрат в сумі 72536,50 грн, що відображено в акті від 18.07.2018 № 559/12-32-14-11/01547947. На момент проведення перевірки сторінки 12-13 книги обліку розрахункових операцій № р/4 від 06.08.2015 містили запис про облік готівкових коштів від 28.08.2015 у сумі 1826,39 грн, а стор. 60-61 містила запис від 06.08.2015 на суму 10268,15 грн, які після перевірки були виправлені позивачем на суми, вказані у фіскальних звітних чеках (№ 655 від 28.08.2015 та № 776 від 16.02.2016 відповідно), що не заперечується позивачем у позові та підтверджується наданою ним копією КОРО від 06.08.2015 № р/4. Стосовно фактів порушення позивачем вимог п. 2.11 Положення № 637 відповідачем зазначено, що вимоги щодо форми та змісту розрахункових документів, визначенні «Положенням про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (далі - Наказ № 13). Надані позивачем до перевірки товарні чеки не містять обов'язкових реквізитів, встановлених «Положенням про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого Наказом №13, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ, «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, а саме в них відсутній податковий номер та господарська або податкова адреса фізичної особи-підприємця. Виходячи зі змісту Закону України «Про захист прав споживачів», а також визначення Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» терміна «розрахункові документи», до яких відносяться товарні чеки, товарний чек повинен за своїм змістом відповідати вимогам підпункту 3.2 пункту 3 Наказу ДПА України «Про затвердження нормативно-правових актів до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за виключенням зазначення в ньому фіскального номера РРО та напису «Фіскальний чек». На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити (том 1 арк. спр. 192-195).

Позивач скористався своїм правом та 09.01.2019 подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що викладені в акті перевірки № 559/12-32-14-11/01547947 від 18.07.2018 дані є помилковими, оскільки всі суми вказані у чеках № 655 від 28.08.2015 на 18260,39 грн та № 776 від 16.02.2016 на 40268,15 гривень внесені згідно чинного законодавства до книги обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних чеків РРО - КОРО № р/4 від 06.08.2015 у відповідні графи розділу 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків». По вказаним датам, 28.08.2015 та 16.02.2016, у КОРО в колоній «загальна» чітко вказані суми 18260,39 грн та 40268,15 грн відповідно, які збігаються із сумою, що передана на інкасацію в банк та вказана у колонці «службова видача». Копії сторінок 12-13 та 60-61 КОРО № р/4 від 06.08.2015 належним чином додані ДП «Центральний ринок міста Сєвєродонецька» до матеріалів справи. В доданих до відзиву на позовну заяву документах відповідач долучив копії сторінок 12-13 та 60-61 КОРО р/4від 06.08.2015, які містять помилкові дані. Відповідач стверджує, що дані сторінок 12-13 та 60- 61 були виправлені після перевірки. ДП «Центральний ринок міста Сєвєродонецька» ні підчас проведення перевірки, ні після її проведення не виправляло дані цих сторінок. На доданих копіях сторінок відсутні будь-які посилання на дату коли ці копії було зроблено та засвідчено. Вказані копії сторінок 12-13 та 60-61 КОРО підписані та завірені ОСОБА_4, яка не є підписантом та не має на це права, не є фахівцем з бухгалтерського обліку щоб побачиш, що копії сторінок КОРО, надані співробітниками ДФС містять дані, які не відповідають дійсності. Таким чином копії сторінок 12-13 та 60-61 КОРО № р/4 від 06.08.2015, які долучені до матеріалів справи відповідачем, не мають підтвердження, що вони зроблені на момент проведення перевірки та підписані неналежною особою, яка не є фахівцем, який може побачити помилки, які виникли при копіюванні сторінок оригіналу КОРО. Також зазначив, що форма та зміст товарного чека на теперішній час законодавчо не визначені. Таким чином, суб'єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми. При здійсненні господарських операцій по купівлі товарів товарний чек є первинним документом. Товарні чеки, отримані ДП «Центральний ринок міста Сєвєродонецька» від фізичних осіб підприємців, в ході здійснення своєї господарської діяльності, мають всі обов'язкові реквізити та повністю підтверджують використання коштів, отриманих під звіт та вартість понесених витрат. З посиланням на пункт 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88, вважав, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Реєстраційні дані всіх фізичних осіб - підприємців, з якими співпрацює ринок, зберігаються на підприємстві у відповідності з чинним законодавством України. Товарні чеки додані до звітів про використання коштів. Це також перекликається з податковими розрахунками сум доходу, нарахованого сплаченого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) (том 2 арк. спр. 1-4).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив.

Представники відповідача проти позову заперечували, пояснили, що копії сторінок 12-13 та 60-61 КОРО № р/4 від 06.08.2015 та 16.02.2016 надані на запит податкового органу під час проведення перевірки, надані копії відповідали оригіналу відповідних сторінок книги обліку розрахункових операцій № р/4 від 06.08.2015, містили підпис працівника ДП "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" та печатку підприємства, тому у податкового органу були відсутні підстави для перевірки повноважень особи яка засвідчила копії документів.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази, суд встановив таке.

Судом встановлено, що Дочірнє підприємство "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки споживчих товариств, ідентифікаційний номер 01547947, є юридичною особою, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Хіміків, буд. 27, основний вид економічної діяльності 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (том 1 арк. спр. 10-21).

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 06.06.2018 № 631 посадовими особами Головного управління ДФС у Луганській області проведено планову документальну виїзну перевірку ДП "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки споживчих товариств (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, а також по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт № 559/12-32-14-11/01547947 від 18.07.2018 (далі - акт перевірки) (том 1 арк. спр. 144-169).

У висновках акта перевірки встановлено порушення:

- пункту 2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, - в частині оприбуткування готівкових коштів у сумі 46434,00 грн;

- пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 зі змінами та доповненнями в частині звітування за одержані підзвіт готівкові кошти без подання документів, що засвідчують вартість понесених витрат в сумі 72536,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 09.08.2018 № 4, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 304706,50 грн за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (том 1 арк. спр. 142).

Згідно розрахунку фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.08.2018 № 4 штрафні санкції застосовано:

- за порушення пункту 2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, - не забезпечення оприбуткування готівкових коштів в касі підприємства у сумі 46434,00 грн - в п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми - 232170,00 грн;

- за порушення пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, - встановлено факти надання звітів про використання коштів, подання документів, що засвідчують вартість понесених витрат в загальній сумі 72536,50 грн - у розмірі сплачених коштів - 72536,50 грн. (том 1 арк. спр. 143).

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд керується таким.

У спірний (перевіряємий) період порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначався Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 (далі - Положення № 637), яке втратило чинність на підставі Постанови Національного банку України № 148 від 29.12.2017.

Пунктом 1.2 Положення № 637 визначалось, що оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 2.6 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Виходячи з системного аналізу норм Положення вбачається, що процедура оприбуткування готівки в касах полягає не лише в роздрукуванні фіскального чеку, а і в своєчасному здійсненні запису в книзі обліку розрахункових операцій на підставі відповідного Z-звіту.

Разом з тим, судом встановлено, що 28.08.2015 через РРО проведено 18260,39 грн, що підтверджено Z - звітом № 655 на суму 18260,39 грн (том 1 арк.спр. 223), однак в книзі обліку розрахункових операцій № р/4 від 06.08.2015 за вказаний день (28.05.2015) в графі 5 «сума розрахунків» зазначено 1826,39 грн (том 1 арк. спр. 218-219).

За 16.02.2016 через РРО проведено 40268,15 грн, що підтверджено Z - звітом № 776 на суму 40268,15 грн (том 1 арк.спр. 25, 220), однак в книзі обліку розрахункових операцій № р/4 від 06.08.2015 за вказаний день (16.02.2016) в графі 5 «сума розрахунків» зазначено 10268,15 грн (том 1 арк. спр. 221-222).

Посилання позивача на те, що всі суми вказані у чеках № 655 від 28.08.2015 на 18260,39 гривень та № 776 від 16.02.2016 на 40268,15 гривень внесені згідно чинного законодавства до книги обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних чеків РРО - КОРО № р/4 від 06.08.2015 у відповідні графи розділу 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» суд вважає необґрунтованим.

Так, представником позивача до позову долучено копію титульної сторінки книги обліку розрахункових операцій № р/4 від 06.08.2015 та сторінки 12-13 та 60-61 вказаної книги, у якій по вказаним датам, 28.08.2015 та 16.02.2016, у КОРО в колонці «сума розрахунків загальна» вказані суми 18260,39 грн. та 40268,15 грн (том 1 арк. спр. 22-29).

У судовому засіданні судом оглянуто оригінал вказаної КОРО № р/4 від 06.08.2015 та встановлено, що надані представником позивача копії сторінок КОРО № р/4 від 06.08.2015 відповідають оригіналу, однак, оглядом також встановлено наявність виправлень, а саме за 28.05.2015 в графі 5 «сума розрахунків загальна» чітко видно виправлення суми 1826,39 грн на 18260,39 грн шляхом дописування цифри «0» після цифри «6», а за 16.02.2016 в графі 5 «сума розрахунків загальна» здійснено виправлення суми 10268,15 грн на суму 40268,15 грн шляхом виправлення першої цифри «1» на цифру «4».

У зв'язку із зазначеним суд вважає за необхідне прийняти до уваги копії відповідних сторінок КОРО № р/4 від 06.08.2015 за спірні дати (том 1 арк. спр. 217-224), надані відповідачем, оскільки їх відповідність оригіналу завірена працівником Дочірнього підприємства "Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки споживчих товариств шляхом вчинення на кожній сторінці напису: «Згідно з оригіналом підпис ОСОБА_4» та скріплення підпису печаткою підприємства.

Згідно довідки № 10 від 11.01.2019, наданої представником позивача, ОСОБА_4 дійсно працює в ДП "Центральний ринок м. Сєвєродонецька" Луганської облспоживспілки інспектором з кадрів з 13.12.2000 по теперішній час (том 2 арк. спр. 17).

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_4 не є підписантом та не має права завіряти копії документів з бухгалтерського обліку суд до уваги не приймає, оскільки перевірка цих фактів не входить до повноважень податкового органу.

Посилання представника позивача на те, що з наданих відповідачем копій сторінок КОРО не можливо встановити, що їх зроблено під час перевірки оскільки вони не містять дати зняття копії з документа суд також відхиляє.

Так, відповідачем надано до суду копію запиту до керівника ДП "Центральний ринок м. Сєвєродонецька" Луганської облспоживспілки від 11.07.2018 про надання пояснень та завірених копій документів стосовно виявлених порушень. У п. 2 запиту зазначено про виявлення факту неповного оприбуткування готівкових коштів в книзі обліку розрахункових операцій № р/4 від 06.08.2015 за 28.08.2015 та 16.02.2016 (том 2 арк. спр. 13), а також копії відповіді позивача на вищевказаний запит, з якої вбачається надання разом з пояснення копій документів (том 2 арк. спр. 14-15).

Суд зазначає, що згідно з пунктом 7.3 Положення № 637 відповідальність за дотримання порядку ведення операцій з готівкою покладається на підприємців, керівників підприємств. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачено, що за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до юридичних осіб всіх форм власності, фізичних осіб-громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійних представництв нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Не відображення готівки у книзі обліку розрахункових операцій після проведення розрахункової операції із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена Указом № 436/95.

Такий зміст правового регулювання відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 824/2588/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка - плюс" до Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідач правомірно нарахував штрафні санкції за вказане порушення, а податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 232170,00 грн є правомірним.

Щодо правомірності застосування фінансових санкцій за порушення п. 2.11 Положення № 637 суд виходить з такого.

Відповідно до п.2.11 Положення № 637 видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Пунктом 3.1 Положення № 637 передбачено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів.

Відповідно до термінів, визначених у п.1.2 Положення № 637, розрахунковий документ - це документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Статтею 2 Закону № 265/95-ВР визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Порядок оформлення розрахункових документів при проведенні розрахункових операцій за готівку в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом № 265/95-ВР. При цьому законодавчо визначено випадки звільнення продавця від обов'язкового надання покупцю складених за встановленою формою фіскальних чеків, надрукованих реєстратором розрахункових операцій, або розрахункових квитанцій, заповнених вручну.

В той же час пунктом 15 статті 3 Закону передбачено, що чеки, накладні та інші письмові документи, які засвідчують передачу права власності на товари (послуги) від продавця до покупця, повинні видаватись покупцю таких товарів (послуг) на його вимогу. Тобто, такі документи видаються за вимогою покупця.

Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків у випадках, передбачених Законом, є правомірним.

Разом з тим, якщо форма та зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов'язковим, визначена підпунктом 3.2 пункту 3 наказу Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 № 614 "Про затвердження нормативно-правових актів до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - наказ), то форма та зміст товарного чека на теперішній час законодавчо не визначена. Таким чином, суб'єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми.

Виходячи зі змісту Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-ХІІ, а також визначення Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" терміна "розрахункові документи", до яких відносяться товарні чеки, слід дійти висновку, що товарний чек повинен містити напис "Товарний чек" та за змістом відповідати вимогам підпункту 3.2 пункту 3 наказу за виключенням зазначення в ньому фіскального номера реєстратора розрахункових операцій, напису "Фіскальний чек".

У листі ДПА України від 27.04.2011 № 7966/6/23-7015/515 зазначено, що виходячи із змісту терміна "розрахункові документи", до яких належать товарні чеки відповідно до Закону № 265, товарний чек для визначення його як розрахункового документа має відповідати вимогам підпункту 3.2 пункту 3 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 11.12.2000 № 614 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за № 105/5296), в частині зазначення в такому чеку: назви господарської одиниці, адреси господарської одиниці, загальної суми податку на додану вартість за усіма зазначеними в чеку товарами (для суб'єктів господарювання, зареєстрованих платниками податку на додану вартість), кількості, вартості придбаних товарів, вартості одиниці виміру товарів, найменування товарів, загальної вартості придбаних товарів, дати (день, місяць, рік) проведення розрахункової операції, підпису особи, що здійснює розрахунки.

Пунктом 7.41 Положення № 637 про ведення касових операцій в національній валюті в Україні передбачено, що під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Пунктом 7.47 Положення № 637 передбачено, що для перевірки використовуються потрібні касові та розрахункові документи підприємства (підприємця) (касова книга, касові ордери, журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, звіти працівників щодо витрачання підзвітних сум), а також документи, що підтверджують здійснені покупцем (замовником) витрати готівки під час придбання товарів, оплати наданих послуг та виконаних робіт (касові та товарні чеки, розрахункові квитанції, квитанції до прибуткових касових ордерів, інші розрахункові документи, а також рахунки-фактури, податкові накладні, договори на поставку продукції, надання послуг, виконання робіт, товарно-транспортні накладні тощо).

Отже, з наведених вище правових норм вбачається необхідність наявності підтвердних документів щодо здійснених покупцем (замовником) витрат готівки під час придбання товарів, оплати наданих послуг та виконаних робіт, а саме: касових та товарних чеків, розрахункових квитанцій, квитанцій до прибуткових касових ордерів, інші розрахункові документи, а також необхідності перевіряти наявність відповідних реквізитів розрахункового документа.

З акта перевірки № 559/12-32-14-11/01547947 від 18.07.2018 вбачається, що перевіркою встановлено порушення вимог пункту 2.11 Положення № 637 в частині звітування за одержані під звіт готівкові кошти відповідно до законодавства України, а саме: надання звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт без подання документів, що засвідчують вартість понесених витрат.

Так, перевіркою встановлено, що до звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, долучались товарні чеки на придбання товарів у фізичних осіб-підприємців, у яких відсутні податковий номер, господарська або податкова адреса фізичної особи-підприємця.

Загальна сума непідтверджених витрат понесених підзвітними особами на господарські потреби склала 72536,50 грн.

Дослідженням наданих позивачем копій товарних чеків, які зазначені в акті перевірки як такі, що не відповідають вимогам розрахункового документа, встановлено, що в них дійсно відсутні податковий номер, господарська або податкова адреса фізичної особи-підприємця, які видали вказані товарні чеки (том 1 арк. спр. 30-108).

Крім того, судом встановлено, що на підтвердження витрат про використання коштів, виданих під звіт № АО-0000025 від 25.04.2016 долучено товарний чек б/н від 26.04.2016 на суму 181,00 грн (том 2 арк. спр. 29), до звіту № АО-0000049 від 27.07.2015 долучено товарний чек б/н від 28.07.2015 на суму 547,00 грн (том 2 арк. спр. 30), до звіту № АО-0000064 від 29.08.2016 долучено товарний чек б/н від 30.08.2016 на суму 397,00 грн (том 2 арк. спр. 32), до звіту № АО-0000068 від 15.09.2016 долучено товарний чек ПП Гураєвської б/н від 16.09.2016 на суму 916,00 грн, товарний чек ПП Легкодух б/н від 16.09.2016 на суму 1014,00 грн та товарний чек ПП Смолова б/н від 16.09.2016 на суму 1130,00 грн (том 2 арк. спр. 35-36), до звіту № АО-0000086 від 29.11.2016 долучено товарний чек б/н від 28.11.2016 на суму 1786,00 грн, хоча у звіті дата документа зазначена як «29.11.16» (том 2 арк. спр. 47), до звіту № АО-0000020 від 25.04.2017 долучено товарний чек ПП Бєлоцерковський б/н від 26.04.2017 на суму 275,00 грн та товарний чек ПП Легкодух б/н від 26.04.2017 на суму 531,00 грн (том 2 арк. спр. 55-56), до звіту № АО-0000027 від 14.07.2017 долучено товарний чек ПП Бєлоцерковський б/н від 15.07.2017 на суму 210,00 грн (том 2 арк. спр. 57), до звіту № АО-0000052 від 25.10.2017 долучено товарний чек б/н від 28.10.2017 на суму 2147,00 грн (том 2 арк. спр. 59).

За наявності сукупності встановлених порушень суд приходить до висновку про правомірність застосування відповідачем до позивача фінансових санкцій у сумі 72536,50 грн.

Посилання представника позивача на те, що на підприємстві зберігаються реєстраційні дані всіх фізичних осіб - підприємців, з якими співпрацює ринок, а до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого сплаченого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) внесено відповідні операції суд вважає неспроможними, оскільки вони не спростовують факту вчиненого правопорушення, а саме відсутність розрахункових документів на підтвердження понесених підзвітними особами витрат на господарські потреби на загальну суму 72536,50 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та винесеним відповідно до чинного законодавства, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Статтею 139 КАС України передбачено порядок розподілу судових витрат лише при задоволенні позову, а тому у випадку відмови у позові судові витрати позивачу не повертаються.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «Центральний ринок міста Сєвєродонецька» Луганської обласної спілки споживчих товариств (місцезнаходження: п-кт. Хіміків 27 м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93401) до Головного управління ДФС у Луганській області (місцезнаходження: вул. Енергетиків 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 4 на суму 304706,50 грн відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України рішення суду складено у повному обсязі 07 лютого 2018 року.

Суддя Т.В. Смішлива