Справа № 160/8487/18
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2019 року Справа № 160/8487/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.
за участі секретаря судового засіданняЧерніженко К.Е.
представника позивача представника відповідача Трегубової О.С. Дроздюк А.В.
13 листопада 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невідповідність висновків складеного за результатом позапланової виїзної перевірки акта № 65/28-10-46-15/24432974 від 26.07.2018 року дійсності, внаслідок порушення відповідачем норм матеріального права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року відкрито провадження у даній адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 05 грудня 2018 року о 10:00.
05.12.2018 року відповідачем надано суду відзив, в якому заперечуючи проти позовної заяви посилався на зміст акта перевірки № 65/28-10-46-15/24432974 від 26.07.2018 року та вказано про неможливість документального підтвердження господарських операцій позивача з контрагентами: ПрАТ "ЕЛЕКТРОМАШСЕРВІС", ПП "Кривбасакадемінвест", ТОВ "ЕНЕРГОАТІС", ТОВ "МЕХОР", ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ", ТОВ "РЕМТО", ТОВ "РИФ", ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "МАШРЕСУРСИ", ТОВ "НПП "КРАМТЕХЦЕНТР", ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ", ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ РСС", з огляду на встановлені порушення: відсутність реєстрації виписаних контрагентами-постачальниками податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної; відсутністю документів, що підтверджують транспортування матеріалів (товарно-транспортних накладних, шляхових листів); відсутність документів щодо проходження через контрольно-пропускні пункти ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" автотранспорту - перепусток та дозволів на в'їзд/виїзд автотранспорту та ввезення/вивезення продукції; відсутність заявок та замовлень на товар; відсутність розшифровок наданих робіт (послуг); відсутності факту реєстрації податкових накладних з відповідною номенклатурою (формування контрагентами позивача податкового кредиту з рахунок товарів та послуг, які в подальшому не були поставлені на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг") та неможливість встановлення ланцюга постачання товарів та послуг. Крім того відповідач посилався на акти перевірок контрагентів позивача, якими не підтверджено реальність здійснення операцій, а саме: акт № 202/22.01/05476747 від 29.10.2015 року про результати позапланової перевірки ПрАТ "ЕЛЕКТРОМАШСЕРВІС" з питань достовірності формування податкового кредиту по ПДВ під час здійснення фінансового-господарських взаємовідносин, зокрема з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" в лютому, квітні 2015 року; акт № 214/22.03/32693626 від 04.11.2015 року про результати позапланової перевірки ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ" з питань достовірності формування податкового кредиту по ПДВ під час здійснення фінансового-господарських взаємовідносин, зокрема з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" в червні 2015 року, а також узагальнену інформацію Добропільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області про неможливість проведення перевірки ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "МАШРЕСУРСИ" у зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням; узагальнену інформацію Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про неможливість проведення перевірки ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ"; податкову інформацію відносно ТОВ "НПП "КРАМТЕХЦЕНТР", надану ДПІ у м.Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області в листі від 07.10.2016 року № 148/05-15-14-02-30569266 та від 17.10.2016 року № 155/05-15-14-02-30569266. Відповідач посилається на те, що наведені обставини вказують на відсутність факту реального вчинення господарської операції; досліджені операції спрямовані на документальне оформлення купівлі-продажу товарів та послуг, та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, що вказує не неможливість підтвердження правомірності формування податкового кредиту та валових витрат за рахунок операцій з наведеними контрагентами-постачальниками та подальшої реалізації товарів.
03.01.2019 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якому стосовно аргументів відповідача про недоліки у документальному оформленні господарських операцій зазначено, що у позовній заяві детально викладено свою позицію стосовно кожної висловленої в акті перевірки претензії щодо відсутності/недоліків того чи іншого документа. Зокрема, позивач вважає, що усі документи, які, на думку відповідача, нібито мали б надаватися до перевірки, не є первинними, а їх ненадання не може свідчити про безтоварність операцій. Додатково, з урахуванням того, що у відзиві на позовну заяву відповідач наполягає на необхідності надання позивачем цих документів, позивач звертає увагу на таке: стосовно доводів щодо ненадання до перевірки довіреностей на отримання товарів, за операціями з контрагентами-постачальниками товару, то такі документи не є первинними, їх складання не є обов'язковою умовою відображення операцій в бухгалтерському та податковому обліку; умови усіх договорів позивача зі своїми контрагентами-постачальниками передбачають постачання товару безпосередньо на територію підприємства позивача його постачальниками, а отже, сама можливість отримання товару іншими сторонніми особами в принципі виключається; додатково, позивач разом із цієї відповіддю на відзив надає до суду довіреності, видані на працівників позивача, що отримували товар, який постачався контрагентами позивача ТОВ "МАШРЕСУРСИ", ТОВ "КРАМТЕХЦЕНТР" - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Стосовно операцій з постачальниками ТОВ "МЕХОР", ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ", ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ РСС" вказано, що позивачем видавалися індивідуальні разові довіреності на своїх працівників для отримання товару. В процесі постачання ці працівники передавали видані їм довіреності цим постачальникам (їх представникам) при отриманні товару, тому їх довіреності не збереглися на підприємстві. Стосовно доводів відповідача щодо ненадання до податкової перевірки окремих товарно-транспортних накладних вказано, що по-перше, товарно-транспортні накладні не є документами, що підтверджують факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей; по-друге, умовами усіх договорів (зокрема, специфікаціями до цих договорів, які є їх невід'ємною частиною), укладених позивачем зі своїми контрагентами-постачальниками товару, обов'язок з транспортування покладено саме на постачальників позивача, а постачання здійснюється на умовах Інкотермс СРТ та DDP, на склад за місцезнаходженням позивача. Відтак, транспортування товару було сферою відповідальності саме контрагентів позивача, а на підтвердження поставки товару у всіх випадках складалися видаткові накладні; по-третє, позивачем до перевірки було надано більшість товарно-транспортних накладних, при цьому, у тих випадках, коли такі товарно-транспортні накладні позивачеві його контрагентами не надавались, транспортування товару підтверджується відмітками на звороті видаткових накладних, які проставлялися працівниками контрольно-пропускного пункту позивача, про в'їзд на територію підприємства позивача транспортних засобів постачальників (зазначалася дата, час в'їзду, державний номер автомобіля). Щодо тверджень відповідача про оформлення актів приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в, то зазначені типові форми підлягають обов'язковому застосуванні при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюються за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності. Також щодо посилань відповідача на результати контрольних заходів (такі як акти про неможливість проведення зустрічних звірок, акти перевірок, довідки про проведення зустрічних звірок) щодо контрагентів позивача не можуть бути взяті до уваги, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, платник не може відповідати за порушення, допущені іншими особами, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб.
Щодо здійснення ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» оплати за господарськими операціями з контрагентами, в акті перевірки відповідач не огбгрунтовує свої висновки про фіктивність господарських операцій посиланням на відсутність оплати за такими операціями.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.
Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов.
Заслухавши в судових засіданнях пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали, справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
За результатами вказаної перевірки, складено акт перевірки № 65/28-10-46-15/24432974 від 26.07.2018 року, у висновках якого зазначено про встановлення порушень:
1) п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення:
2) п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст.1, 3, 9, 11, 12 Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зі змінами та доповненнями; п.1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зі змінами та доповненнями; розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України в результаті чого встановлено:
- заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток), визначеного у фінансовій звітності відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності за 2015-2016 роки у розмірі 28373382 грн., у т.ч. у розрізі звітних податкових періодів: 2015 рік - 8470492 грн., 2016 рік -19902890 грн. (III квартал 2016 року - 17368175 грн., ІV квартал 2016 року -2067231 грн.);
- заниження податку на прибуток підприємства (рядок 06 Декларації з податку на прибуток підприємства) за 2015-2016 роки у розмірі 5107209 грн., у т.ч. у розрізі звітних податкових періодів; 2015 рік -1524689 грн., три квартали 2016 року - 3126271 грн., 2016 рік - 3498373 грн.;
3) п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов'язані з предметом перевірки, за результатами чого, складено акт від 26.07.2018 року № 57/28-10-46-15.
На підставі вказаного акту 14.08.2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України прийнято:
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У відповідності до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Статтею 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Статтею 198 Податкового кодексу України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ).
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.
З цього приводу також звертається увага, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту. Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Отже, надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками ПрАТ "ЕЛЕКТРОМАШСЕРВІС", ПП "Кривбасакадемінвест", ТОВ "ЕНЕРГОАТІС", ТОВ "МЕХОР", ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ", ТОВ "РЕМТО", ТОВ "РИФ", ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "МАШРЕСУРСИ", ТОВ "НПП "КРАМТЕХЦЕНТР", ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ", ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ РСС".
Досліджуючи взаємовідносини ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" із контрагентами-постачальниками ПрАТ "ЕЛЕКТРОМАШСЕРВІС", ПП "Кривбасакадемінвест", ТОВ "ЕНЕРГОАТІС", ТОВ "МЕХОР", ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ", ТОВ "РЕМТО", ТОВ "РИФ", ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "МАШРЕСУРСИ", ТОВ "НПП "КРАМТЕХЦЕНТР", ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ", ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ РСС", які мали вплив на формування податкового кредиту та валових витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.
Так, між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як замовником, та ПрАТ "ЕЛЕКТРОМАШСЕРВІС" (підрядник) укладено договори № 1247 від 18.03.2014 року, № 1316 від 25.02.2015 року.
Згідно умов вказаних договорів, підрядник зобов'язується виконати ремонті та відновлювальні роботи обладнання, що належить замовнику (характер робіт та назва обладнання визначаються у відповідних специфікаціях). Роботи виконуються з матеріалів підрядника в його ремонтній зоні за цінами, вказаними в договорі. Усього вартість робіт за договором включаючи ПДВ становить 1239600 грн.
Згідно п.3.2, п.3.4 договору транспортування обладнання до та за місця проведення робіт здійснюється транспортом замовника. Факт передачі обладнання підряднику для виконання робіт оформлюється шляхом підписання накладної. Факт передачі обладнання після виконання робіт шляхом підписання сторонами акту приймання-здачі виконаних робіт.
Виконання договірних взаємовідносин підтверджено специфікаціями, рахунками-фактури, актами приймання-здачі виконаних робіт, податковими накладними.
Між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як замовником, та ПП "Кривбасакадемінвест" (підрядник) укладено договір про надання послуг № 2057 від 20.04.2015 року предметом якого є надання послуг з "Аналізу вихідних матеріалів. Актуалізація цифрової моделі родовища багатих залізних руд поля шахти Артема. Складання геолого-технологічної частини звіту. Оформлення звіту "Геолого-економічна оцінка запасів магнетитових залізистих кварцитів Валявкинського родовища (кар'єр № 3) ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" у 2015 році, згідно Геологічного завдання та Календарного плану виконання робіт.
В рамках вказаного договору ПП "Кривбасакадемінвест" надано на адресу позивача послуги з "Аналізу вихідних матеріалів. Актуалізація цифрової моделі родовища багатих залізних руд поля шахти Артема. Складання геолого-технологічної частини звіту. Оформлення звіту "Геолого-економічна оцінка запасів магнетитових залізистих кварцитів Валявкинського родовища (кар'єр № 3) ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", що підтверджено актом приймання виконаних підрядних робіт.
ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як замовником, та ТОВ "ЕНЕРГОАТІС" (підрядник) укладено договори на виконання робіт № 2342 від 20.05.2015 року та № 1807 від 30.04.2014 року.
Договором № 2342 від 20.05.2015 року передбачено, що замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати на свій ризик та в порядку і на умовах договору роботу з демонтажу будівлі плавлення магнію ЛВК ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в строки, установлені план-графіком виконання робіт у 2015 році. Роботи виконуються з матеріалів замовника. Усього вартість робіт з урахуванням ПДВ складає 1599453,18 грн. При завершені роботи на об'єкті, підрядник надає замовнику акт виконаних робіт по типовій формі № КБ-2в.
Договором № 1807 від 30.04.2014 року передбачено, що замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати на свій ризик та в порядку і на умовах договору роботи по ремонту газовідвідної арматури коксових печей батарей №№ 1, 2, 3, 4, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в строки, установлені план-графіком виконання робіт у 2014-2017 році. Роботи виконуються з матеріалів замовника. При завершені роботи на об'єкті підрядник надає замовнику акт виконаних робіт по типовій формі № КБ-2в.
Виконання договірних взаємовідносин підтверджено специфікаціями, рахунками-фактури, актами приймання-здачі виконаних робіт, податковими накладними.
Судом встановлено, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як покупцем, укладено з ТОВ "МЕХОР" (постачальник) договори № 4179 від 11.12.2014 року, № 3399 від 29.09.2014 року, 494 від 19.01.2015 року, № 56 від 15.12.2014 року, № 3377 від 23.09.2014 року та № 3775 від 05.11.2014 року.
За вказаними договорами постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах договору.
Датою поставки та переходу ризиків вважається дата передачі продукції від продавця покупцю, згідно умов поставки.
Виконання договірних взаємовідносин підтверджено специфікаціями, рахунками-фактури, видатковими накладними, податковими накладними, прибутковими ордерами.
Також ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як покупцем, укладено з ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ" (постачальник) договір постачання № 182 від 04.01.2015 року, згідно умов якого, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах договору. Датою поставки та переходу ризиків вважається дата передачі продукції від продавця покупцю, згідно умов поставки.
Виконання договірних взаємовідносин підтверджено специфікаціями № 2 від 23.03.2015 року на постачання пристрою приймального з поліетиленового рукава, № 4 від 18.09.2015 року на постачання пристрою приймального з поліетиленового рукава; рахунками-фактури, видатковими накладними, податковими накладними, прибутковими ордерами.
Між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як замовником, та ПП "Ремто" (підрядник) укладено договір про надання послуг № 2253 від 05.05.2015 року, предметом якого є надання послуг з ремонту поздовжньо-фрезерувального верстату мод. FZ 2500*2000*8000 інвентарний номер 42012822 ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в строки, установлені план-графіком виконання робіт у 2015 році.
Роботи виконуються з матеріалів замовника. При завершені роботи на об'єкті підрядник надає замовнику акт виконаних робіт по типовій формі № КБ-2в.
Виконання договірних взаємовідносин підтверджено специфікаціями, рахунками-фактури, актами приймання-здачі виконаних робіт, податковими накладними.
В рамках вказаного договору ПП "Ремто" надано на адресу позивача послуги з ремонту поздовжньо-фрезерувального верстату мод. FZ 2500*2000*8000 інвентарний номер 42012822, що підтверджено актом приймання виконаних підрядних робіт.
Між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як замовником, та ТОВ "РИФ" (підрядник) укладено договір про надання послуг № 2210 від 05.05.2015 року, предметом якого є надання послуг з ремонту ДП-9 (ШП конвеєр КБ1-6, КМ1-3, КП-3) ДЦ 2 металургійного виробництва.
Роботи виконуються з матеріалів замовника. При завершені роботи на об'єкті, підрядник надає замовнику акт виконаних робіт по типовій формі № КБ-2в.
В рамках вказаного договору ТОВ "РИФ" надано на адресу позивача послуги з ремонту ДП-9 (ШП конвеєр КБ1-6, КМ1-3, КП-3) ДЦ 2 металургійного виробництва, що підтверджено специфікаціями, рахунками-фактури, актами приймання-здачі виконаних робіт, податковими накладними.
Також ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як покупцем, укладено з ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "МАШРЕСУРСИ" (постачальник) договори постачання № 1005 від 19.02.2014 року, № 1304 від 20.03.2014 року, № 3854 від 07.11.2014 року, згідно умов яких, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах договору. Датою поставки та переходу ризиків вважається дата передачі продукції від продавця покупцю, згідно умов поставки.
Виконання договірних взаємовідносин підтверджено специфікаціями на постачання роликів в асортименті; рахунками-фактури, видатковими накладними, податковими накладними, прибутковими ордерами.
Між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як замовником, та ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ" (підрядник) укладено:
- договір про надання послуг № 800 від 17.03.2016 року, предметом якого є надання будівельно-монтажних робіт на об'єкті "АДД. АЦ № 1. Корпус агломерації АЦ-1. Агломашини № 1, 4-6. Реконстурція запальних горнів з установкою пильникових пристроїв";
- про надання послуг № 3575 від 18.09.2015 року, предметом якого є надання будівельно-монтажних робіт на об'єкті "Корпус агломерації АЦ-1, агломашини № 1, 4-6. АЦ-2 агломашини № 1-6. АСУ для барабанів".
В рамках наведених договорів ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ" надано на адресу позивача вказані будівельно-монтажних роботи, що підтверджено специфікаціями, рахунками-фактури, актами приймання-здачі виконаних робіт, податковими накладними.
У податковому обліку вищенаведені операції з ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ" відображені позивачем у складі витрат господарської діяльності за 2015 рік у розмірі 3007200 грн., за 2016 рік - 699300 грн., та віднесено ПДВ до складу податкового кредиту за листопад 2015 року - 501200,00 грн., грудень 2016 року - 116550 грн.
ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як покупцем, укладено з ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ РСС" (постачальник) договори постачання № 525 від 16.02.2016 року, № 255 від 14.01.2015 року, згідно умов яких, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах договору. Датою поставки та переходу ризиків вважається дата передачі продукції від продавця покупцю, згідно умов поставки.
Виконання договірних взаємовідносин підтверджено специфікаціями на постачання товару (мазут паливний М-100); рахунками-фактури, видатковими накладними, податковими накладними, прибутковими ордерами та товарно-транспортними накладними.
Також ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", як покупцем, укладено з ТОВ "НПП "КРАМТЕХЦЕНТР" (постачальник) договори постачання № 3354 від 19.08.2015 року, № 2235 від 05.08.2016 року та № 1655 від 09.06.2016 року, згідно умов яких, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах договору. Датою поставки та переходу ризиків вважається дата передачі продукції від продавця покупцю, згідно умов поставки.
В рамках вказаних договорів ТОВ "НПП "КРАМТЕХЦЕНТР" поставлено на адресу позивача товар (конвейери та комплектуючі частини до них) на загальну суму 18736106 грн., що підтверджено специфікаціями, рахунками-фактури, видатковими накладними, податковими накладними, прибутковими ордерами та товарно-транспортними накладними.
У податковому обліку вищенаведені операції з ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ РСС" відображені позивачем у складі витрат господарської діяльності за 2016 рік у розмірі 467484 грн. та віднесено ПДВ до складу податкового кредиту за липень 2016 року - 217110 грн., серпень 2016 року - 1220046 грн., вересень 2016 року - 969639 грн., жовтень 2016 року - 575788 грн., листопад 2016 року - 140101 грн.
Наведені документи, складені за результатами здійснення вище наведених господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону, тобто містять: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і, як наслідок, вони є такими, які підлягають обов'язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
Таким чином, вказані первинні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують реальність та здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами у перевіряємий період.
З акту перевірки № 65/28-10-46-15/24432974 від 26.07.2018 року вбачається, що вищенаведені висновки перевірки обґрунтовані:
1. відсутністю документів, що підтверджують транспортування матеріалів (товарно-транспортних накладних, шляхових листів); відсутність документів щодо проходження через контрольно-пропускні пункти ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" автотранспорту - перепусток та дозволів на в'їзд/виїзд автотранспорту та ввезення/вивезення продукції; відсутність сертифікатів якості; відсутність заявок та замовлень на товар;
2. дефектність актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних підрядних робіт/та витрати до акту за формою КБ-3, затверджених Міністерством регіонального розвитку та будівництва України №554 від 04.12.2009р.: відсутність у актах приймання виконаних підрядних робіт номерів та дат довіреностей, що уповноважують посадових осіб ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на приймання робіт; дефектність товарно-транспортних накладних: відсутній номер посвідчення водія, відсутні дати та номери довіреностей посадових осіб, що діють від імені контрагентів, відсутня інформація щодо вантажно-розвантажувальних робіт; відсутність у контрагентів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" ліцензій на виконання ремонтних робіт;
3. відсутність у контрагентів-постачальників складських приміщень, автомобільного транспорту, достатньої кількості трудових ресурсів, виробничого та торгівельного обладнання, матеріалів, устаткування; відсутність контрагентів-постачальників ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" за місцем реєстрації.
Проте щодо відсутності факту реєстрації податкових накладних з відповідною номенклатурою, складених на адресу ПрАТ "ЕЛЕКТРОМАШСЕРВІС", ПП "Кривбасакадемінвест", ТОВ "ЕНЕРГОАТІС", ТОВ "МЕХОР", ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ", ТОВ "РЕМТО", ТОВ "РИФ", ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "МАШРЕСУРСИ", ТОВ "НПП "КРАМТЕХЦЕНТР", ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ", ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ РСС", з огляду на що неможливо встановити походження товару, суд вказує, що взаємовідносини між постачальниками наведених контрагентів та контрагентами ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" не можуть бути впливом на взаємовідносини останніх, оскільки чинне законодавство не надає покупцеві товару (робіт, послуг) необхідних повноважень по контролю за відображенням його контрагентами у податковій звітності операцій по придбанню товарів (виконанню робіт, послуг), а також за поданням до податкового органу будь-яких документів первинного обліку, зокрема, відповідної реєстрації накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Суд зазначає, що вимога відповідача про надання документів, що підтверджують переміщення на території позивача робітників підрядників механізмів для виконання робіт є безпідставною, оскільки чинним законодавством України не передбачене обов'язкове встановлення пропускного режиму на такого роду підприємствах, яким є підприємство позивача.
Суд також зазначає, що відомості щодо наявності чи відсутності ліцензій і дозволів у підрядників контрагентів не є документами бухгалтерського обліку, такі ліцензії є документами державного зразка, які засвідчують право ліцензіата на провадження зазначеного в них видів господарської діяльності протягом визначеного строку за умови виконання ліцензійних умов. Окремо слід зазначити, що такі документи мають знаходитись не у позивача, а у осіб, які здійснюють підрядні роботи.
Щодо довіреностей, виписаних ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на отримання ТМЦ, слід вказати, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" надано до суду довіреності, видані на працівників, які отримували товар, що постачався контрагентами позивача ТОВ "МАШРЕСУРСИ", ТОВ "КРАМТЕХЦЕНТР" - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Стосовно операцій з постачальниками ТОВ "МЕХОР", ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ", ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ РСС" позивач зазначив, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" видавалися індивідуальні разові довіреності на уповноваження посадових осіб на здійснення господарських операцій (представлення інтересів підприємства) - отримання визначеними працівниками ТМЦ, підписання від імені підприємства видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів приймання, накладних-вимог, актів приймання виконаних робіт. В процесі постачання ці працівники передавали видані їм довіреності цим постачальникам (їх представникам) при отриманні товару, тому їх довіреності не збереглися на підприємстві.
З приводу доводів відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних суд зазначає, що за змістом Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., товарно-транспортна накладна є обов'язковим документом обліку господарської операції з перевезення вантажу перевізником - суб'єктом господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів. коли перевезення вантажу здійснюється власним транспортом продавця (вантажовідправника) чи покупця (вантажоотримувача), товарно-транспортні накладні не оформлюються. Отже, товарно-транспортна накладна є обов'язковим документом обліку господарської операції з перевезення вантажу перевізником - суб'єктом господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів, а не покупцем при придбанні товару.
Суд також зазначає про необґрунтованість та хибність доводів відповідача про відсутність у позивача документального підтвердження якості (відповідності) придбаних ТМЦ, що на думку контролюючого органу свідчить про відсутність факту придбання товару, оскільки чинним законодавством не передбачено вимог стосовно обов'язкової сертифікації (оформлення сертифікатів відповідності) щодо товару, який постачався позивачу згідно з договорами. Документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам, про що зазначено у акті приймання продукції (товару) за кількістю та якістю.
Щодо тверджень податкового органу про оформлення актів приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3, суд зазначає таке.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 року № 293 введені в дію національні стандарти України (ДСТУ) із ціноутворення в будівництві, зокрема ДСТУ БД. 1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва". У преамбулі цих Правил визначено, що вони носять обов'язковий характер при визначенні вартості об'єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів комунальних і державних підприємств, а також кредитів, наданих під державні гарантії. Тобто, застосування цих форм при здійсненні будівництва за рахунок інших, ніж бюджетні кошти, джерел фінансування не є обов'язковим, на чому наголошував і Мінрегіонбуд у листі від 12.01.2012 року № 7/15-488.
Отже зазначені типові форми підлягають обов'язковому застосуванні при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюються за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності. По об'єктах, будівництво яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, типові форми застосовуються відповідно до умов договору підряду.
Слід вказати, що окремі недоліки первинних документів, про які йдеться в акті перевірки, не є достатньою підставою для визнання господарських операцій такими, що реально не відбулися.
Зазначаючи про відсутність реального факту придбання товарів та послуг у вище наведених контрагентів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" відповідачем не враховано наступне.
По-перше, згідно з ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаним судом недійсним (презумпція правомірності). Єдиною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом, по-друге, правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (ст.234 ЦК України). Недійсність фіктивних правочинів, тобто встановлення факту відсутності наміру створити правові насідки, а отже реально здійснити господарську діяльність, визначається тільки судом. Рішення суду про визнання правочинів між позивачем та його контрагентами недійсними ДФС до суду не надано.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в обґрунтування правомірності винесення ним спірного податкового повідомлення-рішення посилається на акти податкових перевірок контрагентів позивача та податкову інформацію відносно контрагентів позивача, а саме: акт № 202/22.01/05476747 від 29.10.2015 року про результати позапланової перевірки ПрАТ "ЕЛЕКТРОМАШСЕРВІС" з питань достовірності формування податкового кредиту по ПДВ під час здійснення фінансового-господарських взаємовідносин, зокрема з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" в лютому, квітні 2015 року; акт № 214/22.03/32693626 від 04.11.2015 року про результати позапланової перевірки ТОВ "ПОЛІМЕРТЕХНОЛОГІЯ" з питань достовірності формування податкового кредиту по ПДВ під час здійснення фінансового-господарських взаємовідносин, зокрема з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" в червні 2015 року, а також узагальнену інформацію Добропільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області про неможливість проведення перевірки ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "МАШРЕСУРСИ" у зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням; узагальнену інформацію Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про неможливість проведення перевірки ТОВ "ВК "СПЕЦГАЗПРОМ"; податкову інформацію відносно ТОВ "НПП "КРАМТЕХЦЕНТР", надану ДПІ у м.Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області в листі від 07.10.2016 року № 148/05-15-14-02-30569266 та від 17.10.2016 року № 155/05-15-14-02-30569266.
Однак, суд вважає безпідставними посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Така податкова інформація вказує тільки на можливе ухилення від сплати податків контрагентами-постачальниками ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".
Вказані обставини не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від знаходження його за юридичною адресою, фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.
Статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Тому, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит (зменшення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток), можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.
Невиконання обов'язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі може позбавляти цей документ статусу первинного або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції.
При цьому, відсутність об'єктивної змоги переконатися у недостовірності первинного документа чи окремих його реквізитів (зокрема, підпису, прізвища особи, що здійснює операцію, тощо) під час його отримання чи протягом найближчого часу виключає притягнення до відповідальності особи, яка використала такий документ у податковому обліку.
У цьому випадку дані податкового обліку можуть бути визнані необґрунтованими, якщо платник податків діяв без належного рівня обачності та обережності та знав або повинен і міг знати про порушення, допущені контрагентами, та був залучений до таких порушень, або знав про дефекти у правовому статусі таких контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників ПДВ, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).
Отже, обставини фіктивності та інших недоліків правого статусу контрагентів платника податків, а так само щодо невиконання ними своїх податкових обов'язків підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нереальність господарської операції або відсутність її економічного змісту.
В свою чергу, порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов'язань.
Доводи ж контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватися на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування таких обставин.
Проте, під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду надано не було. В матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договору з контрагентом (та їх умислу) без наміру створити наслідки, які передбачені договором.
Навпаки, документально доведено виконання зобов'язань щодо отримання та оплати товару та послуг.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Суд звертає увагу на те, що на момент здійснення правовідносин підприємства, вищенаведені контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи, були платниками податку на додану вартість, що відповідачем не спростовано.
Слід вказати, що видами господарської діяльності ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" є, зокрема: виробництво коксу та коксопродуктів; виробництво чавуну сталі та феросплавів (основний), що, в свою чергу, пояснює необхідність здійснення ремонту обладнання, яке використовується під час виробництва коксу та коксопродуктів, чавуну сталі та феросплавів, що було придбано в рамках вище наведених договорів на транспортно-експедиційні послуги.
Отже, суд вказує на доведеність використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності придбаного у вище наведених контрагентів товару та послуг, оскільки придбаний товар використаний позивачем з метою отримання прибутку та в межах господарської діяльності.
Суд зазначає, що відсутність у контрагента позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року № К/9901/873/18.
Відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 27 березня 2018 року у справі № 816/809/17 (адміністративне провадження № К/9901/1349/170, зазначив, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб'єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб'єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Отже, відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару), встановлено зв'язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
На сьогоднішній день, при вирішенні спорів з податковими органами можуть бути застосовані три основні рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Інтерсплав" проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес АД" проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).
Рішення Європейського суду з прав людини у податкових спорах не дозволяють поставити публічний інтерес (наповнення бюджету) вище приватного (свобода господарської діяльності та захист права власності). За інших обставин платник податку не має нести відповідальність за порушення законодавства своїми контрагентами.

Так, у пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Бізнес Суппорт Центр проти Болгарії" суд наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Суппорт Центр) це не мало б.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" висловлено позицію, відповідно до якої суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У справі "Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства" (рішення від 25 листопада 1999 року) Європейський суд з прав людини вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення "встановлений законом", є передбачуваність. Норму не можна вважати "законом", якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.

З наведеного вбачається, що особа, діючи у відповідності до встановленої законодавством України поведінки у рамках певних обставин, очікує досягнення певного результату та прогнозує конкретні ситуації у правовідносинах з контролюючим органом.

А саме, при сплаті податку на додану вартість особа має розраховувати на використання податкового кредиту в порядку, визначеному податковим законодавством.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що документи, які були надані для перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій позивача з наведеними контрагентами-постачальниками, а також право на формування податкового кредиту та валових витрат, відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки, викладені в акті № 65/28-10-46-15/24432974 від 26.07.2018 року.

З огляду на викладене, податкові повідомлення-рішення від 14.08.2018 року за №№ , , від 06.11.2018 року № є такими, що прийнято контролюючим органом протиправно, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" підлягає задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, стягненню з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 176756,56 грн., сплата яких підтверджується квитанцією № 600038804 від 12.11.2018 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.08.2018 року за №№, , від 06.11.2018 року № - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 14.08.2018 року за №№, , від 06.11.2018 року №.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (адреса: вул.Криворіжсталі, 1, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50095; ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул.Дегтярівська, 11-Г, м.Київ, 04119; ) судові витрати у розмірі 176756,56 грн. (сто сімдесят шість тисяч сімсот п'ятдесят шість гривень 56 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 лютого 2019 року.

Суддя І.О. Лозицька