Справа № 826/4076/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4076/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року

у справі №826/4076/18 (розглянуту у порядку спрощеного позовного провадження)

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просив:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням з 05.02.2018 інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та встановленням ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 60%;

- визнати за ОСОБА_3 право на отримання грошової допомоги у розмір 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто станом на 06.02.2018;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути в установленому порядку та строки мою заяву від 12.02.2018 та додані до заяви документи щодо призначення та виплати мені одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи з 05.02.2018, внаслідок захворювання, пов'язаного з моїм проходженням служби в органах внутрішніх справ, а також встановленням ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 60 відсотків, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, з прийняттям відповідного рішення з урахуванням обставин, викладених мною в адміністративному позові.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що йому протиправно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою 60% професійної працездатності та установленням йому другої групи інвалідності, що настала після звільнення зі служби внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, оскільки будь-яких обмежень строком виплати одноразової допомоги «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 (далі по тексту - Порядок №850) не містить..

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням з 05.02.2018 інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та встановленням ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 60%. Визнано за ОСОБА_3 право на отримання грошової допомоги у розмір 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто станом на 06.02.2018. Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи про призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Міністерством внутрішніх справ подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незаконності, необґрунтованості та необ'єктивності рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відгук (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 з 13.12.1974 по 25.02.1997 проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом №72 о/с від 25.02.1997 звільнено на підставі пункту 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил («за власним бажанням»). Однак, наказом 310 о/с від 05.08.2000 на підставі довідки Центральної військово -лікарської комісії Міністерства внутрішніх справ України №185 від 29.03.2000 внесено зміни до Наказу №72 о/с від 25.02.1997 в частині підстав звільнення та зазначено вважати звільненим у запас Збройних Сил за пунктом 64 «в» («через обмежений стан здоров'я»).

Вислуга на день звільнення у календарному обчисленні склала 24 роки 01 місяць 29 днів.

В подальшому, ОСОБА_3 направлено на медико-соціальну експертну комісію Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України, що підтверджується направленням №22/1/2-В-2109 від 20.11.2017, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та у разі встановлення групи інвалідності, довідку МСЕК просили направити до ДФОП МВС України. Також просили встановити ступінь втрати професійної працездатності у процентному відношенні, для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

За результатами первинного обстеження рішенням спеціалізованої кардіологічної медико-соціальної експертної комісії від 06.02.2018 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а також визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%.

Після чого, позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що він отримав захворювання, внаслідок чого втратив 60% професійної працездатності та отримав 2 групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ та внести відповідні зміни до Наказу №72 о/с МВС України від 27.02.1997 в частині формулювання причин звільнення позивача та вважати ОСОБА_3 звільненим зі служби з ОВС за станом здоров'я.

Судом встановлено, що до заяви позивачем додано: копію паспорта громадянина України; копію ідентифікаційного коду; копія направлення на МСЕК №В-2109 ВІД 20.11.2017; довідка МСЕК серії АГ №0014344 від 06.02.2018.; копія довідки АВ №0967440 до Акту огляду медико -соціальною експертною комісією посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; копія виписки серії АВ №0967440 з акта огляду до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; копія свідоцтва про хворобу №104; реквізити банківського рахунку для переказів на картковий рахунок.

Листом № В-255 від 12.02.2018 Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України повідомив позивача, що у випадках, коли після первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, призначення одноразової грошової допомоги Порядком №850 не передбачено, а тому законні підстави для прийняття, розгляду таких матеріалів та подальшого затвердження відповідного висновку відсутні.

Також зазначено, що ОСОБА_3 подано не всі документи, а самі відсутня інформація про проходження чи не проходження ним попередніх оглядів МСЕК та раніше виплачені суми, що унеможливлює прийняття рішення за такими матеріалами з дотриманням вимог пункту 4 Порядку №850.

Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерством внутрішніх справ України зроблений висновок про відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років відповідно до пункту 4 Порядку №850.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спосіб, у який МВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом України «Про міліцію» та Порядком № 850 не передбачені.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 (втратив чинність 07.11.2015) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» що набрала чинності 31.10.2015.

Колегія суддів зазначає, що на момент встановлення позивачу - 06.02.2018 за результатами огляду МСЕК 60% втрати працездатності, а також на момент звернення позивача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, був чинний вказаний Порядок.

Відповідно до пункту 1 Порядку №850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Законом України «Про Національну поліцію», який прийнято 02.07.2015, відповідно до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, на підставі отриманого захворювання йому встановлено ІІ групу інвалідності, що вбачається з довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ №0014344 у зв'язку із чим він звернувся до відповідача із заявою та пакетом документів для виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із отриманням ІІ групи інвалідності, пов'язаної з проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Натомість, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку № 850, Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України повідомив позивача, що у випадку, коли після первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, призначення одноразової грошової допомоги зазначеним Порядком №850 не передбачено, законні підстави для прийняття, розгляду таких матеріалів та подальшого затвердження відповідного висновку відсутні. Також зазначив про відсутність у наданих документах інформації щодо попередніх оглядів МСЕК.

Колегія суддів вважає помилковим таке твердження Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Однак, Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з установленням працівникові міліції інвалідності не обмежено у часі, вирішальним є лише наявність причинно-наслідкового зв'язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписки серії АВ №0967440 інвалідність другої групи позивача є наслідком виконання службових обов'язків в період проходження служби в органах внутрішніх справ, про що зазначено в пункті 9 виписки, причинах інвалідності.

Щодо підстави вказаної Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України, що унеможливила прийняття рішення вказано відсутність інформації про проходження чи не проходження попередніх оглядів МСЕК та раніше виплачених сум колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи, а саме заяви щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги від 12.02.2018 в додатках наявна копія виписки серії АВ №0967440 з акта огляду до акта огляду медико-соціальною експертною комісією аналогічна виписка наявна і в матеріалах справ з якої вбачається, що огляд є первинний.

Заперечень щодо надходження заяви або додатків до неї відповідачем не надано. Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що відповідачем безпідставно не прийнято рішення.

Отже, при первинному установленні працівникові міліції інвалідності, зв'язок якої зі службою в органах внутрішніх справ встановлений компетентним органом, такий працівник має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.

Згідно з пунктом 9 Правил №850 Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 822/1579/17 (адміністративне провадження № К/9901/2186/17). Так у постанові зазначено, що МВС України не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату одноразової грошової допомоги, жодного з зазначених вище рішень, всупереч пункту 9 Порядку № 850, листом від 19 травня 2017 року № 15/2-1678 повернув ліквідаційній комісії УМВС України в Хмельницькій області матеріали на призначення одноразової грошової допомоги без розгляду. Отже, спосіб, у який УМВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені, а тому позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та зобов'язання відповідача розглянути документи про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку № 850.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спосіб, у який МВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом України «Про міліцію» та Порядком № 850 не передбачені.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено у призначенні ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності та він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію».

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.02.2018, справа №808/1866/16 (адміністративне провадження №К/9901/16183/18).

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи неприйняття МВС України рішення у передбачений Законом спосіб, позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправної відмови Міністерства внутрішніх справ України в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку №850 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2019 року.