Справа № 160/1249/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 лютого 2019 року Справа 160/1249/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (пр. Д. Яворницького, 21А, м. Дніпро, 49027, ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (вул. Старокозацька, 56, м. Дніпро, 49101, ), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 23.01.2019 року ВП № 58152950, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Позовна заява обґрунтована тим, що постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Позивачем у позовній заяви заявлено відповідачем Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Проте, суд звертає увагу позивача, що Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області та Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області є окремими юридичними особами.

Суд звертає увагу позивача на постанову Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №336/4525/17(2-а/336/433/2017) (адміністративне провадження №К/9901/4412/18), який зазначив, що "системний аналіз наведених норм Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та Інструкції дає підстави для висновку, що відділ примусового виконання рішень не є самостійним органом державної виконавчої служби, а лише структурним підрозділом такого органу, а саме, відповідного управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в області.

В зв'язку з вищевикладеним, суд пропонує позивачу визначитись чи може відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, який виніс оскаржувану постанову про стягнення штрафу бути належним відповідачем у вказаній справі з врахуванням позиції Верховного Суду.

Також суд зазначає, що чинний Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає такої форми залучення відповідача у справі, як відповідач в особі іншої особи.

Отже, позивачу необхідно визначитися з належним відповідачем у справі, зазначивши його у позовній заяві.

Також, у відповідно до норм ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

До матеріалів справи не надано доказів надіслання відповідачу позовної заяви з додатками.

З огляду на викладене, суд пропонує позивачу надати до суду докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками у відповідності до закону.

Частиною 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Отже, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Таким чином, звернена до суду вимога про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 23.01.2019 року ВП № 58152950, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, безпосереднім наслідком якої є зміна складу майна позивача, є майновою.

За приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 року становить 1921,00 грн.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. (ціна позову 16692,00 грн.) за подання даної позовної заяви майнового характеру в порушення вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Одночасно з поданням позову позивач звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати суду докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

До матеріалів справи позивачем не надано жодного доказу неможливості сплати судового збору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення йому сплати судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання адміністративного позову майнового характеру у відповідності до Закону України "Про судовий збір" у розмірі 1921,00 грн., або надати до суду документи, які підтверджують підстави неможливості сплати судового збору.

Частинами 1-2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п'яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом:

- надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1920,00 грн., із заявлених позивачем майнових вимог сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок 4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101 або документи, які підтверджують підстави неможливості сплати судового збору;

- надання належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками у відповідності до закону.

- визначитись з належним відповідачем у справі, зазначивши його в позовній заяві (у разі зміни відповідача на належного, надати позовну заяву в новій редакції).

Роз'яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.З. Голобутовський