Справа № 0940/1536/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4170/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Чуприн О.В в порядку письмового провадження у м.Івано-Франківську) за адміністративним позовом Фермерського господарства «Персей Агро» до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель провідного спеціаліста Польового Дениса Юрійовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України) про визнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року Фермерське господарство «Персей Агро» (далі - ФГ «Персей Агро», позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відповідач) №623/0/19-18-ДК/0177Пр/03/01/-18 від 27.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно було винесено оспорюваний припис на підставі необґрунтованого висновку про самовільне зайняття земельної ділянки шляхом сільськогосподарського обробітку (розорювання). Вказує, що позивач отримував завдання від Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України на інших земельних ділянках на підставі договору підряду №19/16/4 від 19.12.2016. Однак до їх складу не входить вказана в приписі земельна ділянка площею 64,9983 га, кадастровий номер :04:003:0003. При цьому, позивач стверджував, що він не здійснював господарської діяльності на вказаній земельній ділянці.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій через неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що всі роботи щодо здійснення сільськогосподарського обробітку на земельній ділянці площею 64,9983 га (кадастровий номер :04:003:0003), яка розташована на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області виконувалися на підставі договору підряду №19/16/4 від 19.12.2016 та відповідних додаткових угод. Проте, суд жодним чином не врахував той факт, що згідно п.1.2 Розділу 1 цього Договору, виконання робіт здійснюється на сумарній площі земельних ділянок розміром не менше 803,00 га, що знаходяться на територіях Коломийської міської ради та П'ядицької об'єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області. Крім того, Договором визначено лише загальну площу земельних ділянок, на яких повинні виконуватися роботи, натомість конкретного місця розташування, адреси чи кадастрових номерів у Договорі не зазначено. Так, судом першої інстанції не було досліджено зазначеного та не встановлено чи входить земельна ділянка площею 64,9983 га (кадастровий номер :04:003:0003) у 803,00 га, на які укладено Договір.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що скаржник своєю позицією щодо визнання виконавця за договором підряду особою, яка самовільно захопила земельну ділянку, відкидаючи при цьому участь замовника в такому процесі, повністю заперечує можливість залучення підрядників при здійсненні сільськогосподарського обробітку землі, як і в інших випадках робіт на земельній ділянці. Тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області Романишин К.В., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель провідним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Польовим Д.Ю. проведено обстеження земельної ділянки та перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельних ділянок, що знаходяться на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що складено Акт обстеження земельної ділянки №623/0/92-18-ДК/239/АО/10/01/18 від 24.05.2018 та Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №623/0/92-18-ДК/468/АП/09/01/18 від 11.06.2018.

Перевіркою встановлено, що земельна ділянка площею 64,9983 га, кадастровий номер :04:003:0003, яка розташована на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, обробляється ФГ «Персей Агро» шляхом розорювання та посіву сільськогосподарських культур без відповідних документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою. Державний інспектор дійшов висновку, що оскільки, державна реєстрація права власності на земельні ділянки, а також права оренди ФГ «Персей Агро» земельних ділянок не проводились, використання, серед іншого, вказаної земельної ділянки має ознаки самовільного зайняття земельної ділянки.

З урахуванням виявленого порушення Державним інспектором Польовим Д.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення №623/0/92-18-ДК/0178П/07/01/-18 від 13.07.2018.

27.07.2018 Державним інспектором Польовим Д.Ю. винесено оспорюваний припис за №623/0/19-18-ДК/0177Пр/03/01/-18, яким позивача зобов'язано в 30-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено факту самовільного зайняття ФГ «Персей Агро» земельної ділянки площею 64,9983 га, кадастровий номер :04:003:0003, яка розташована на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, шляхом здійснення сільськогосподарського обробітку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.188 ЗК України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 встановлено, що державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п.п.30, 31 п.4 Положення про ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії картографії та кадастру №308 від 17.11.2016, ГУ Держгеокадастру в області здійснює державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття.

Підпунктом першим пункту 6 цього Положення визначено, що посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 передбачено, зокрема, обов'язковість державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб тощо.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Згідно ч.1 ст.92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Абзацом першим частини першої статті 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

З матеріалів справи видно, що ФГ «Персей Агро» виконувало роботи на земельній ділянці, площею 64,9983 га, кадастровий номер :04:003:0003, яка розташована на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі Договору підряду №19/16/4 від 19.12.2016 та додаткових угод до нього, зокрема Додаткових угод №1/1 від 14.03.2017 та №4 від 22.12.2017.

Предметом вказаного договору підряду є виконання позивачем (як підрядником) за дорученням Замовника - Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (Замовник) певного комплексу підрядних робіт в процесі виробництва сільськогосподарської продукції Замовником на сільгоспугіддях Замовника, а Замовник в свою чергу зобов'язався прийняти виконані роботи і оплатити вартість послуг Підрядника.

Відповідно до наданих суду пояснень та матеріалів справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України стверджує, що саме вона є землекористувачем вказаної вище земельної ділянки.

На підтвердження зазначеної обставини, третьою особою було надано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000257, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду №809/1231/17 від 24.10.2017, Статут Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, затверджений Президентом Національної академії аграрних наук України 15.02.2018 щодо правонаступництва особи, якій фактично була відведена земельна ділянка у користування.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач є лише виконавцем певних підрядних сільськогосподарських робіт на обумовленій земельній ділянці, фактичним землекористувачем якої є Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на момент укладення та виконання договору підряду, позивач не був фактичним землекористувачем названої ділянки, а відтак не міг допустити порушення земельного законодавства, викладені в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №623/0/92-18-ДК/468/АП/09/01/18 від 11.06.2018, як самовільний землекористувач.

Стосовно ж правової оцінки обставин щодо належного користування названою земельною ділянкою Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції у цій частині є передчасними, оскільки до предмету спірних правовідносин не відноситься встановлення фактів та обставин щодо правомірності або неправомірності користування названою земельною ділянкою Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що відповідач, встановивши порушення вимог земельного законодавства, повинен застосувати певні види зобов'язань чи стягнень лише відносно фактичного землекористувача - Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України як особи, яка здійснювала всі дії по відношенню до спірної земельної ділянки як замовник, і лише за умови доведення неправомірного використання ним земельної ділянки до моменту проведення її реєстрації в листопаді 2017 року.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не долучено доказу, який вказує на обставини з приводу самовільного захоплення ФГ «Персей Агро» земельної ділянки, площею 64,9983 га, кадастровий номер :04:003:0003, яка розташована на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Поряд із обумовленим, колегія суддів відхиляє доводи відповідача з приводу того, що спірна земельна ділянка не входить в загальну площу земельних ділянок, передбачених договором підряду, оскільки зібраними у справі доказами, а зокрема п.1 додаткової угоди №1/1 від 14.03.2017 до договору підряду №19/16/4 від 19.12.2016, замовленням №1 на виконання підрядних робіт підтверджуються обставини, що предметом виконання підрядних сільськогосподарських робіт є земельна ділянка, площею 64,9983 га, кадастровий номер :04:003:0003.

Таким чином, ФГ «Персей Агро» не може бути визнане особою, що самовільно зайняла земельну ділянку.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оспорюваний припис винесено без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а відтак, є протиправним та підлягає до скасування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року по справі №0940/1536/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук