Справа № 826/6065/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6065/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кузьменка В.В., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року (розглянута у письмовому провадженні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Респект Спецгруп» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Респект Спецгруп» (далі - ТОВ «Респект Спецгруп», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якому просило:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 19 жовтня 2017 року №11134 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Респект Спецгруп» ().

визнати протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві з проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Респект Спецгруп» () з 20.10.2017р. по 26.10.2017р.

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 16 листопада 2017 року №2, що було винесено відносно ТОВ «Респект Спецгруп» ().

Позовні вимоги мотивовано тим, що перевіряючими під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам. Господарські операції з контрагентами позивача підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності ТОВ «Респект Спецгруп» та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства.

Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті не на підставі, та не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, є необґрунтованими, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, що має наслідком їх неправомірність та є підставою для скасування.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 16 листопада 2017 року №2.

В решті позову відмовити.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не у повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, що у період з 20.10.2017 р. по 26.10.2017 р. на підставі направлення від 20.10.2017р. №1257/26-15-14-02-05 виданого ГУ ДФС у м. Києві, головним державним ревізором-інспектором, інспектором податкової та митної справи 1 рангу, відділу перевірок у сфері послуг, управління аудиту у сфері торгівлі та послуг ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2 відповідно до п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 19.10.2017 р. №11134 було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Респект Спецгруп» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з наступними контрагентами: ТОВ «Норісвел - С» (), за період: липень - жовтень 2014р.; ТОВ «Траст Буд Люкс» () за період: лютий - липень 2015р.; ТОВ «Бауен - Строй» () за період: грудень 2014р.; ТОВ «Калєт» () за період: березень - серпень 2015р.; ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» () за період: січень - травень 2015р.

За результатами цієї перевірки ГУ ДФС у м. Києві було складно Акт №450/26-15-14-02-05/38217323 від 02.11.2017р. (надалі - Акт перевірки), за висновками якого в ході перевірки контролюючим органом були встановлені наступні порушення з боку ТОВ «Респект Спецгруп»:

п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 та 201.10 ст. 201 Кодексу, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 879 019 грн., в тому числі за липень 2014 у сумі 26 747 грн., серпень 2014 у сумі 43 000 грн., вересень 2014 у сумі 51 335 грн., жовтень 2014 у сумі 52 693 грн., грудень 2014 у сумі 247 867 грн., січень 2015 у сумі 49 142 грн., лютий 2015 у сумі 7 125 грн., березень 2015 у сумі 76 248 грн., квітень 2015 у сумі 93 789 грн., травень 2015 у сумі 46 788 грн., червень 2015 у сумі 116 583 грн., липень 2015 у сумі 67 702 грн.

21.12.2017р. ТОВ «Респект Спецгруп» було отримано податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2017 року №2 винесене Головним управлінням ДФС и. Києві на підставі Акту перевірки.

Згідно вказаного податкового повідомлення - рішення Відповідачем були встановлені порушення з боку нашого товариства п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ::188, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України зв'язку з цим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу: 14060100) на загальну суму 947 421,00 грн., що включає 757 937,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 189 484,00 грн. за штрафними (фінансовими санкціями).

Підставою для прийняття зазначеного ППР стали висновки викладенні в акті перевірки про нереальність здійснення господарських операцій позивача із наведеними контрагентами та, відповідно, недостовірність показників податкового обліку з ПДВ, сформованих на підставі спірних господарських операцій.

28.12.2017 року Позивач звернувся до Державної фіскальної служби України із скаргою на вказане податкове повідомлення-рішення. За результатами розгляду цієї скарги Державною фіскальною службою України було винесено рішення від 15.03.2018р. .№9043/6/99.99.11.01.02-25, яким позивачеві було відмовлено у задоволенні скарги та залишено оскаржуване рішення без змін.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Що стосується вимог ТОВ «Респект Спегруп» про визнання незаконними наказу відповідача №11134 від 19.10.2017 р. про проведення перевірки, а також дії останнього з проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Вирішуючи питання про правомірність спірного наказу, суд враховує, що відповідно до приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

В силу положень підпункту 75.1.2 пункту 75.1 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Особливості проведення документальної позапланової перевірки визначено статтею 78 Податкового кодексу України.

У відповідності до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

У відповідності до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Наведені положення пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України є підставою стверджувати, що проведення перевірки платника податків може мати місце не пізніше ніж протягом 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наказ Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» не регулює питання строку призначення перевірки тому, що розроблений відповідно до Податкового кодексу України з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах.

Більш того, відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Щодо посилання позивача щодо необхідності призначення та проведення перевірки у десятиденний термін з моменту внесення запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи про припинення ТОВ «Фракія» в результаті ліквідації , колегія суддів зазначає наступне.

Так, зазначені вище посилання є безпідставними на підставі вище зазначеного.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи із положень ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних наказу та дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Так, оспорюваний у вказаній справі наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.

Отже, враховуючи, що податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, оспорюваний наказ та дії щодо проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов'язків, а відтак, задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки такий наказ та дії відповідача не є юридично значимими для позивача.

Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ «Траст Буд Люкс», колегія суддів зазначає наступне.

Так, між ТОВ «Траст Буд Люкс», як підрядником, та ТОВ «Респект Спецгруп», як Замовником, були укладенні наступні Договори підряду: №22/12-03 від 22.12.2014р, №02/03/02 від 02.03.2015р., №10/03 від 10.03.2015р., №10/03/01 від 10.03.2015р., №12/03/01 від 12.03.2015р., №22/12 від 12.03.2015р., №18/03 від 18.03.2015р., №26/03/01 від 26.03.2015р., №05/02/03 від 07.04.2015р., №08/04 від 08.04.2015р., №10/03/03 від 10.04.2015р., №15/04 від 15.04.2015р., №01/06 від 01.06.2015р., №10/06 від 10.06.2015р., №11/06/01 від 11.06.2015р., №23/06 від 23.06.2015р., №30/06/01 від 30.06.2015р., №10/07/01 від 10.07.2015р.

Згідно укладених Договорів ТОВ «Траст Буд Люкс» були виконанні, а ТОВ <Респект Спецгруп» прийняті та оплачені відповідні ремонтно-будівельні та монтажні роботи, а також роботи зі складання кошторисної документації, що підтверджується підписаними Сторонами наступними Актами здачі-прийняття робіт: від 28.02.2015р. (по Договору №22/12-03), від 29.05.2015р. (по Договору №02/03/02), від 24.03.2015 (по Договору №10/03), від 30.04.2015р. (по Договору № 10/03/01), від 31.07.2015р. ( по Договору №12/03/01), від 31.07.2015р. (по Договору №22/12), від 31.07.2015р. (по Договору №18/03), від 30.06.2015р. (по Договору №26/03/01), від 03.04.2015р. та від 30.06.2016р. (по Договору №05/02/03), від 31.07.2015р. (по Договору №08/04), від 29.05.2015р., (по Договору №10/03/03), від 30.04.2015р. та від 30.06.2015р. (по Договору №15/04), від 30.06.2015р. (по Договору №01/06), від 30.06.2015р. (по Договору №10/06), від 30.06.2015р. (по Договору №11/06/01), від 30.06.2015р. (по Договору №23/06), від 31.07.2015р. (по Договору №30/06/01), від 31.07.2015р. (по Договору №10/07/01).

Також позивачем було придбано у ТОВ «Траст Буд Люкс» кондиціонер на загальну суму 9 400, 00 грн., що підтверджується рахунком продавця та накладною №26/06 від 26.06.2015р. та замовлено ремонтно-будівельні роботи, що підтверджується рахунком №29/05 від 29.05.2015р. та Актом виконаних робіт від 30.06.2015р.

Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ «Бауен-Строй», колегія суддів зазначає наступне.

Так, між ТОВ «Бауен - Строй», як підрядником, та ТОВ «Респект Спецгруп», як Замовником, були укладенні наступні Договори підряду: №01/08/01 від 01.08.2014р., №06/08/02 від 06.08.2014р., №04-01/14 від 01.10.2014р., №03/11-1 від 03.11.2014р., № 10/11/2 від 10.11.2014р., №17/11-14 від 17.11.2014р., №17/11-1 від 17.11.2014р., №18/11-1 від 18.11.2014р., №03/12 від 03.12.2014р., №08/12 від 08.12.2014р.

Згідно зазначених Договорів ТОВ «Бауен - Строй» були виконанні, а ТОВ «Респект Спецгруп» прийняті та оплачені відповідні ремонтно-будівельні та монтажні роботи, а також роботи зі складання кошторисної документації, що підтверджується підписаними Сторонами наступними Актами здачі-прийняття робіт: 2 (два) акти від 24.12.2014р. (по Договору №01/08/01), 3 (три) акти від 04.12.2014р. (по Договору №06/08/02), 4 (чотири) акти від 10.12.2014р. (по Договору №06/08/02), 6 (шість) актів від 25.12.2014р. (по Договору №06/08/02), від 26.12.2014р. (по Договору №06/08/02), 2 (два) акти від 25.12.2014р. (по Договору №04-01/14), 3 (три) акти від 31.12.2014р. (по Договору №03/11-1), від 26.12.2014р. (по Договору №10/11/2), від 31.12.2014р. (по Договору №17/11-14), від 31.12.2014р. (по Договору №17/11-1), від 17.12.2014р. (по Договору №18/11-1), від 31.12.2014р. (по Договору №03/12), від 24.12.2014р. (по Договору №08/12), 3 (три) акти від 31.12.2014р. (по Договору №08/12).

Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ «Калєт», колегія суддів зазначає наступне.

Так, між ТОВ «Калєт», як підрядником, та ТОВ «Респект Спецгруп», як Замовником, були укладенні наступні Договори підряду: №24/02/01 від 24.02.2015р., №02/03 від 02.03.2015р., №02/03/01 від 02.03.2015р., 03/03 від 03.03.2015р., №08/10/1 від 10.03.2015р., №11/03/01 від 11.03.2015р., №12/03 від 12.03.2015р., №05/02/01 від 16.03.2015р., №05/02/02 від 16.03.2015р., №19/03 від 19.03.2015р., №08/04 від 08.04.2015р., №30/06 від 30.06.2015р., №30/06/02 від 30.06.2015р.

Згідно укладених Договорів ТОВ «Калєт» були виконанні, а ТОВ «Респект Спецгруп» прийняті та оплачені відповідні ремонтно-будівельні та монтажні роботи, передано в оренду будівельний транспорт та обладнання, що підтверджується підписаними Сторонами наступними Актами здачі-прийняття робіт: від 31.03.2015р. (по Договору №24/02/01), від 31.03.2015р. (по Договору №02/03), від 30.04.2015р. (по Договору №02/03/01), від 30.06.2015р. (по Договору №03/03), від 31.03.2015р. (по Договору №08/10/1), від 30.04.2015р. (по Договору №11/03/01), від 31.03.2015р. (по Договору №12/03), від 30.04.2015р. (по Договору №05/02/01), від 31.03.2015р. (по Договору №05/02/02), від 30.04.2015р. (по Договору №19/03), від 30.04.2015р. (по Договору №08/04), від 30.06.2015р. (по рахунку №03/06 від 03.06.2015р.), від 31.07.2015р. (по Договору №30/06), від 31.07.2015р. (по Договору №30/06/02).

Проте, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції в повній мірі не досліджено обставини справи, а саме не надано достатньої правової оцінки реальності господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» та ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД»

Так, згідно наданих до перевірки документів, встановлено що ТОВ «Респект Спецгруп» отримано рахунки - фактури від ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (код 38975750), на придбанні будівельних матеріалів (штукатурка гіпсова, сітка будівельна, монтажні кріплення, кабельна продукція та ін.), меблів та ін., а також укладено Договір оренди майна від 23.07.2014 №23/07, згідно з якими: ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (надалі іменується «орендодавець») в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ТОВ «Респект Спецгруп», (надалі іменується «орендар») в особі директора ОСОБА_5 що діє на підставі статуту, з іншої сторони уклали цей Договір оренди, яким орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування нижче визначене обладнання та зобов'язується сплатити орендодавцеві орендну плату. Найменування майна, що орендується: будівельні ліса.

Крім того до позовної заяви ТОВ «Респект Спецгруп» надано укладений договір з ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» про надання послуг від 11.09.2011 року №11/09.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в результаті аналізу договору про надання послуг від 11.09.2011 року №11/09 між позивачем та ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» виявлені очевидні докази фальшування.

Та вказує на договір від 11.09.2011 року №11/09, а саме: у реквізитах ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» значиться номер рахунку підприємства, відкритого в АТ «ОТП Банк» за №7607, який був відкритий згідно відомостей банківської установи лише 26.11.2013 року, в той час як договір було ніби - то підписано 11.09.2011 року, що само по собі говорить про те, що він укладений виключно для здійснення вигляду господарської операції та очевидно є підробленим.

На виконання умов вищевказаних договорів ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» виписано акти приймання - передачі виконаних робіт, які не містять вичерпної, детальної інформації щодо місце укладання, змісту господарських операцій - не зазначено конкретних видів послуг, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік наданих послуг, їх об'єм, вартість та зв'язок з господарською діяльністю підприємства, не вказано посади осіб (без зазначення прізвища директора), відповідальних за здійснення кожної конкретної господарської операції і правильності її оформлення, відсутні особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій (ухвала БАСУ від 18 листопада 2013 К-42165/10).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового спишу платника податків.

Згідно бази даних ДФС у м. Києві «Податковий блок» по підприємству ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (код 38975750) встановлено: Стан - 8 до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за 2014 рік товариством не було подано. Чисельність працюючих - 1 особа, а саме директор ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» за період взаємовідносин - ОСОБА_4

Податкова декларація з податку на прибуток та фінансовий звіт за 2014 рік до органів ДФС ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» не подано, тому встановити наявність основних фондів не можливо. Встановлено відсутність інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту.

Відповідно до інформаційних баз даних, що використовуються в органах ДФС, встановлено, що ТОВ «БК «ОЛІМПІК» не звітує щодо ведення фінансово-господарської діяльності з листопада 2014 року.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що за певних інших обставин названі надані документи на підтвердження господарської операції можуть свідчити то існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов'язань та власного капіталу суб'єкта господарювання.

Водночас потрібно, щоб ні документи підтверджували і розкривали суть внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. В інакшому випадку, первинні документи не можуть вважатися юридично значимими документами для цілей формування даних бухгалтерського та, відповідно, податкового обліку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №2а-6538/12/2670.

Колегія суддів звертає увагу на наявність ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2016 року у справі М369/2131/16- к, якою встановлено, що у листопаді 2013 року, перебуваючи в м Києві, громадянка України ОСОБА_4 від невстановленої досудовим розслідуванням особи отримала пропозицію за грошову винагороду зареєструвати в органах державної влади на своє ім'я суб'єкт підприємницької діяльності юридичну особу ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (код 38975750).

Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність підприємства пов'язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, зазначену у статутних документах ТОВ «НОРІСВЕЛ-С», а також не маючи засобів для ведення господарської діяльності, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій як майбутнього засновника та власника вказаного підприємства, громадянка України погодилась на таку пропозицію.

В подальшому, невстановлені особи здійснили реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» в відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Києво - Святошинського районного управління юстиції Київської області за №0009208, шляхом подання необхідних реєстраційних документів.

Реєстрація невстановленими особами за сприянням громадянки України суб'єкту підприємницької діяльності ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (код 38975750) в органах державної влади, отримання необхідних реквізитів: назви, юридичної адреси, особистих даних службових осіб підприємства, індивідуального податкового номеру платника податків, відкриття поточного рахунку та отримання печатки підприємства надало можливість невстановленим особам, прикриваючись зовнішньо законним фактором реєстрації ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (код 38975750) здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції та прикривати незаконну діяльність інших суб'єктів підприємницької діяльності.

Так, протягом 2013-2015 років невстановлені особи відображали в податковій звітності ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» ( код 38975750) неіснуючі фінансово-господарські операції та подавали до ДНІ у Києво - Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області податкову звітність з розшифровкою податкового зобов'язання в розрізі контрагентів додатку №5 до декларації з ПДВ, де зазначали контрагенти з реквізитами в т.ч. і ТОВ «Респект Спецгруп» (код за ), що підтверджує факт використання ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (код 38975750) для прикриття незаконної діяльності з метою ухилення від сплати податків.

При цьому, відповідно до ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2016 року у справі № 369/2131/16-к директора ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (код 38975750) ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.І ст. 205 КК України та закрито кримінальне провадження у зв'язку з закінченням строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав, а отже встановлено його вину у використанні ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» (код 38975750) для прикриття незаконної діяльності з метою ухилення від сплати податків, що досліджуються і судом у даній справі.

Колегія суддів вказує, що відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює закриття кримінальних справ» передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави (її компетентних органів) від засудження особи, яка вчинила злочин, та застосування до неї кримінально - правових засобів примусового характеру. Закриття справ щодо таких осіб є проявом загальної тенденції розвитку кримінального законодавства у напрямі пом'якшення відповідальності за злочини невеликої та середньої тяжкості, вчинені вперше, законодавчим втіленням державного гуманізму, наданням державою людині, яка оступається, можливості виправитися. Водночас звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи.

У тому числі, судом повинно бути з'ясовано всі визначені законом питання; зокрема, необхідно роз'яснити обвинуваченому підставу звільнення його від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття справи з цієї підстави (ч. 2 ст. 71 КПК); з'ясувати, чи відшкодовано завдану злочином шкоду; заслухати думку учасників процесу з цього приводу тощо. Тільки після цього, в разі наявності законних підстав та за відсутності заперечень з боку зазначених осіб, справу може бути судом закрито, а особу - звільнено від кримінальної відповідальності

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2016 року у справі № 369/2131/16-к відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України встановлено обставини фальшування первинних документів позивачем з метою ухилення від сплати податків.

На підставі вище зазначеного, колегія судів приходить до висновку, що фінансово - господарська діяльність ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» здійснювалась поза межами правового поля та без мети досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тому, операції ТОВ «Респект Спецгруп» з ТОВ «НОРІСВЕЛ-С» не можливо підтвердити оскільки директором, головним бухгалтером та засновником підприємства надано пояснення про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, що свідчить про нереальність господарських операцій.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Респект Спецгруп» з ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» (код 39468304), колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно наданих до перевірки документів, встановлено що ТОВ «Респект Спецгруп» укладено ряд типових договір, а саме від 10.12.2014 №16/05-1, від 22.12.2014 №22/12-01, від 14.01.2015 №14/01-1, від 12.03.2015 №12/03/01 з ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» (код 39468304), згідно з якими: ТОВ «Інвест Проджект ЛТД», в особі директора ОСОБА_7, що діє згідно Статуту, (надалі Підрядник), з однієї сторони та ТОВ «Респект Спецгруп», в особі директора ОСОБА_5, який діє на підставі Статуту, (далі - Замовник), з іншої сторони (разом - Сторони), уклали цей Договір про наступне: Підрядник приймає на себе зобов'язання по виконанню ремонтно - будівельних та монтажних рооїт. Замовник зооов язании прииняти виконані роиоти ш шишшш їх відповідно наданих фінансових документів.

В ході аналізу податкової інформації, зібраної відповідно до ст. 72, ст. 74 Кодексу по контрагенту ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» обліковується в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ) за за II квартал 2015 рік кількість працюючих складає - 5 особа.

За період взаємовідносин з ТОВ «Респект Спецгруп» директором ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» -ОСОБА_7.

Податкова декларація з податку на прибуток та фінансовий звіт за 2015 рік до органів ДФС ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» не подано, тому встановити наявність основних фондів не можливо. Встановлено відсутність інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту.

Відповідно до інформаційних баз даних, що використовуються в органах ДФС, встановлено, що ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» не звітує щодо ведення фінансово - господарської діяльності з травня 2015 року, свідоцтво платника ПДВ анульовано 17.09.2015, причина анулювання 37 - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на факт наявності вироку Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2016 року у справа № 759/1503/16-к, яким встановлено, що на початку 2015 року, перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_7 отримала пропозицію за грошову винагороду зареєструвати в органах державної влади на своє ім'я суб'єкт підприємницької діяльності юридичну особу ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» ().

Крім того, ОСОБА_7, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на придбання суб'єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, підписав реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «Інвест Проджект Лтд», реєстраційну картку ТОВ «Інвест Проджект Лтд» про підтвердження відомостей про юридичну особу, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Також, ОСОБА_7 на прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи підписав картки для відкриття банківських рахунків в ПАТ «Банк Київська Русь» (МФО 319092), АБ «Південний» (МФО 328209), ПАТ «АБ «Радабанк» (МФО 306500), ПАТ «Промінвестбанк» (МФО 300012).

Після перереєстрації ТОВ «Інвест Проджект Лтд» ОСОБА_7 самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угоди фінансового характеру не складав, печаткою підприємства не користувався, а реєстраційні і установчі документи підприємства передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, що надало змогу останній вести незаконну господарську діяльність, а саме: складати від імені ОСОБА_7 як директора ТОВ «Інвест Проджект Лтд»» необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, податкові, видаткові накладні, акти виконаних робіт та інші документи), звітні документи даного підприємства по сплаті податків, які зовні складені вірно, але фактично не відповідають дійсності та надали змогу перераховувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій, тобто в подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа використала печатку, статутні документи та реквізити ТОВ «Інвест Проджект Лтд» для відображення в податковій та бухгалтерській звітності підприємства і його контрагентів операцій, які не відповідають дійсності.

Також на підставі вищезазначеного рішення суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України.

З встановлених, вищезазначених обставин вбачається, що ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» зареєстроване на підставних осіб, які не мала відношення до діяльності даного підприємства та не здійснювали фактичної господарської діяльності (дій) та будь - яких операцій від імені вказаного контрагента.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що позивач створювався та діяв з метою прикриття незаконної діяльності.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на ч.ч.6,7 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

І ця обставина не може залишатися неврахованою судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

А отже, якщо господарська операція фактично не відбулася, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку сум валових витрат та (чи) податкового кредиту.

Аналогічної правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року у справі № 826/7047/13-а.

На підстав іивще зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що уд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про не встановлення вироками, які набрали законної сили, обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї адміністративної справи, та відсутність їх преюдиціального значення.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що до позовної заяви ТОВ «Респект Спецгруп» надано однотипні договори з ТОВ «Івест Проджект ЛТД» про надання послуг від 10.12.2014 №16/05-1, від 22.12.2014 №22/12-01, від 14.01.2015 №14/01-1.

Так, відповідно до наданих договорів від 10.12.2014 №16/05-1, від 22.12.2014 №22/12-01, від 14.01.2015 №14/01-1, дані укладаються, з метою виконанню ремонтно - будівельних та монтажних робіт.

Окрім того, в результаті аналізу відповідачем договорів про надання послуг від 10.12.2014 №16/05-1, від 22.12.2014 №22/12-01, від 14.01.2015 №14/01-1 між позивачем та ТОВ «Івест Проджект ЛТД» виявлені очевидні докази фальшування.

Також звертає увагу на договори від 10.12.2014 №16/05-1, від 22.12.2014 №22/12 01, від 14.01.2015 №14/01-1, а саме: у даних договорах вказано ТОВ «Івест Проджект ЛТД» реквізити у яких зазначається номер рахунку підприємства, відкритого в ПАТ АБ «РАДАБАНК» за №1277, який був відкритий згідно відомостей банківської установи лише 23.01.2015 року, в той час як договори було ніби - то підписано 10.12.2014 року, 22.12.2014 року та 14.01.2015 року, що само по собі говорить про те, що він укладений виключно для здійснення вигляду господарської операції та очевидно є підробленим.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 21.01.2016 року у справі №826/11928/15.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 237, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задоволити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 16 листопада 2017 №2 за платежем «Податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 803 207, 25 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 01 лютого 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.В. Кузьменко,

О.Є. Пилипенко