Справа № 0940/1913/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. справа № 0940/1913/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Волочій Л.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Топоров А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом:

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради,

про визнання протиправними та скасування постанови №06/02-26 від 27.09.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, визнання протиправним та скасування припису від 26.09.2018 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №06/02-26 від 27.09.2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та визнання протиправним і скасування припису від 26.09.2018 про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-2).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання (а.с.78-79).

Позовні вимоги мотивовано тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3, згідно договору оренди землі від 20.12.2004 з наступними змінами і доповненнями на підставі додаткової угоди від 05.11.2014 є користувачем земельної ділянки для комерційної діяльності площею 0,0398 га, розташованої в АДРЕСА_1. Відповідно до умов договору цільове призначення вказаної земельної ділянки є будівництво двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями. Відповідно до рішення Калуської міської ради від 19.06.2008 №350 «Про коригування проектної документації на будівництво двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1» надано дозвіл позивачу на коригування проектної документації на будівництво двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1, з метою збільшення техніко-економічних показників, а саме: будівництво триповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1 без зміни площі забудови. Однак, за результатами проведеної відповідачем в період з 19.09.2018 по 26.09.2018 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті по АДРЕСА_1, винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 66 276 грн. Вважає, що оскаржувана постанова №06/02-26 від 27.09.2018 прийнята відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради безпідставно, оскільки жодних порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва по АДРЕСА_1 позивач не вчиняв. Крім того, вказав, що штраф на позивача накладено після спливу строків, передбачених ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Зважаючи на допущені відповідачем порушення вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову №06/02-26 від 27.09.2018 і припис від 26.09.2018.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 01.11.2018 року. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.72-75). Просив суд в задоволенні позову відмовити, вказавши, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових пояснень і надав аналогічні за їх змістом порушення.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов (а.с.72-75). У задоволенні позову просив відмовити, оскільки під час позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо будівництва двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями по АДРЕСА_1 в м.Калуш, встановлено, що ФОП ОСОБА_3 самовільно (із порушенням проектної документації та без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт) збудовано трьохповерхову будівлю з мансардою та цокольними приміщеннями. Зазначив, що відповідно до листа Мін`юсту України від 01.12.2003 №23-34-1465 самовільне будівництво є триваючим правопорушенням. Вказав, що термін дії дозволу на виконання будівельних робіт замовнику продовжено до 21.06.2008 року, а будівництво здійснювалось до 2013 року, а тому замовником здійснено будівництво об`єкта із порушенням проектної документації та без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт, що є самовільним будівництвом.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача і представника відповідача, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено таке.

20.12.2004 між Калуською міською радою Івано-Франківської області (Орендодавець) і підприємцем ОСОБА_3 (Орендар) укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0398 га для комерційної діяльності, яка знаходиться в АДРЕСА_1. Земельна ділянка передається в оренду для будівництва двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями (за правом викупу) (а.с.9-12).

Відповідно до додатку №1 від 28.08.2006 року до договору оренди землі №93 від 20.12.2004 року дію вказаного договору пролонговано до 10.08.2009 року (а.с.13).

Відповідно до додатку №2 від 31.07.2009 року до договору оренди землі №93 від 20.12.2004 року дію вказаного договору пролонговано до 10.08.2009 року (а.с.14).

Відповідно до додатку №3 від 22.10.2009 року до договору оренди землі №93 від 20.12.2004 року дію вказаного договору пролонговано до 01.10.2014 року (а.с.15).

Відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі №93 від 20.12.2004 року дію вказаного договору пролонговано до 01.10.2014 року (а.с.16).

Відповідно до додаткової угоди від 05.11.2014 року до договору оренди землі №93 від 20.12.2004 року дію вказаного договору пролонговано до 02.10.2019 року (а.с.17).

На підставі рішення Калуської міської ради від 29.10.2014 року за №2680 «Про продовження (поновлення) договорів оренди земельних ділянок» (а.с.19), складено акт про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки в натурі, що знаходиться по АДРЕСА_1, площею 0,0398 га для комерційної діяльності (а.с.18).

21.06.2005 року ФОП ОСОБА_3 видано дозвіл №54 на виконання будівельних робіт з будівництва двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1 (нульовий цикл) (а.с.22).

Крім того, на підставі дозволу №69 позивач мав право проводити земляні роботи в період з 15.05.2006 року по 30.06.2006 року по АДРЕСА_1, будівництво двоповерхової будівлі (нульовий цикл) (а.с.23).

Відповідно до рішення Калуської міської ради від 19.06.2008 року за 350 «Про коригування проектної документації на будівництво двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1» надано дозвіл ФОП ОСОБА_3 на коригування проектної документації на будівництво двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1 з метою збільшення техніко-економічних показників, а саме: будівництво триповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1 без зміни площі забудови (а.с.20).

В період з 19.09.2018 року по 26.09.2018 року на підставі направлення від 18.09.2018 року за №45/02-03 відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради проведено позапланову перевірку дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт щодо будівництва двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями по АДРЕСА_1, про що складено акт №6 (а.с.52-60).

Також, 26.09.2018 головний спеціаліст-інспектор відділу ДАБК ОСОБА_4 складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якого за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями по АДРЕСА_1 виявлено порушення п.1 ч.1 ст.34 та ч.1, ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на будівництво двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями по АДРЕСА_1 в м.Калуш, ФОП ОСОБА_3 виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м.Калуш дозвіл на виконання будівельних робіт від 21.06.2005 року №54. Термін дії дозволу продовжено до 21.06.2008 року. На момент позапланової перевірки встановлено: ФОП ОСОБА_3 самовільно (із порушенням проектної документації та без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт) збудовано трьох поверхову з мансардою та цокольними приміщеннями будівлю. У відповідності до листа Мін`юсту України від 01.12.2003 №22-34-1465 самовільне будівництво є триваючим правопорушенням ФОП ОСОБА_3 здійснено будівництво трьох поверхової з мансардою та цокольними приміщеннями будівлі, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), без набуття права на виконання будівельних робіт (зворотній бік а.с.57, а.с.58).

Також, 26.09.2018 головний спеціаліст-інспектор відділу ДАБК ОСОБА_4 склав припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, про те, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями по АДРЕСА_1 в м.Калуш, Івано-Франківська область, згідно якого ФОП ОСОБА_3 самовільно (із порушенням проектної документації та без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт) збудовано трьох поверхову з мансардою та цокольними приміщеннями будівлю, що є порушенням п.1 ч.1 ст.34 та ч.1, ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до вказаного припису зобов'язано усунути виявлене порушення шляхом зупинення розпочатих будівельних робіт з будівництва трьох поверхової з мансардою та цокольними приміщеннями будівлі, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1), без набуття права на виконання будівельних робіт повідомити відділ державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради до 27.11.2018. При цьому позивачем отримано примірник припису.

27.09.2018 за результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності в.о. начальника відділу ДАБК Топоров А.В. прийнято постанову №06/02-26 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої за самовільне (із порушенням проектної документації та без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт) будівництво трьохповерхової будівлі з мансардою та цокольними приміщеннями, на підставі пункту 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» на позивача накладено штраф у сумі 66276,00 грн. (а.с.64-65).

Вважаючи протиправними вищевказані припис від 26.09.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, та постанову від 27.09.2018 №06/02-26 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 66276,00 грн., фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з даним адміністративним позовом до суду, в якому просив їх скасувати.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 р. № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" №209/94-ВР від 14.10.1994 р. ( далі - Закон № 209/94-ВР), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Питання щодо державного архітектурно-будівельного контролю визначено статтею 41 Закону № 3038-VI.

Так, частиною першою вказаної статті передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки, перелічені у пунктах 12-13 Порядку № 553.

Так, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема: - безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; - складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; - у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності; - одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналогічні приписи щодо права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт містяться у ч. 3 ст. 41 Закону № 3038-VI.

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема: - у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; - ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством. ( п. 12 Порядку № 553),

При цьому, повноваження суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль передбачено у пункті 13 Порядку № 553, зокрема, має право, серед іншого, вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Підпунктами 16-20 Порядку № 553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Судом встановлено, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт 26.09.2018 складено акт №6 щодо перевірки дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: будівництво двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями по АДРЕСА_1

Відповідно до опису акту перевірки виявлено порушення на будівництво двоповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями по АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_3 виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Калуш дозвіл на виконання будівельних робіт від 21.06.2005 року №54. Термін дії дозволу продовжено до 21.06.2008. На момент позапланової перевірки встановлено: ФОП ОСОБА_3 самовільно (із порушенням проектної документації та без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт) збудовано трьох поверхову з мансардою та цокольними приміщеннями будівлю. У відповідності до листа Мінюсту України від 01.12.2003 №22-34-1465 самовільне будівництво є триваючим правопорушенням. ФОП ОСОБА_3 здійснено будівництво трьох поверхової з мансардою та цокольними приміщеннями будівлі, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів з незначними наслідками (СС1), без набуття права на виконання будівельних робіт. Зазначено, що порушено п.1ч.1 ст.34 та ч.1,ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до вказаного акту від 26.09.2018 №6 у даних про останній проведений захід державного нагляду (контролю)вказано на проведення позапланового заходу в період з 18.08.2017 по 21.08.2017 акт перевірки №4.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні акту №4 судом встановлено, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт 21.08.2017 складено акт №4 щодо перевірки дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1

Відповідно до опису акту перевірки виявлено порушення підприємцем ОСОБА_3 розпочаті роботи з будівництва чотирьохповерхової будівлі з цокольним поверхом магазину та житловими приміщеннями на підставі дозволу на виконання будівельних робіт з будівництва двохповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями, на АДРЕСА_1 №54 від 21.06.2005, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Калуш. Термін дії дозволу продовжено до 21.06.2008, проте, в дозволі зазначено здійснення загальнобудівельних робіт до повного завершення. Розміщення об'єкту в плані відповідає генеральному плану, погодженому головним архітектором м. Калуша від 25.05.2004. У період з 21.06.2008 по 18.07.2013 будівельні роботи здійснювалися без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт та з відхиленням від проектної документації. Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 19.06.2008 №350 "Про коригування проектної документації на будівництво двохповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1" дозволено коректуру проектної документації з метою збільшення техніко-економічних показників без зміни площі забудови. Проте інформація про коректуру проектної документації відсутня. Станом на 18.07.2013 об'єкт збудований повністю, про що свідчить виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 технічний НОМЕР_1 від 18.07.2013.

Водночас, зазначено, що порушено вимоги абзацу 4 частини 1 статті 25 Закону України "Про основи містобудування". Також зазначено, що у відповідності до частини 11 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення. Керуючись підпунктом 3 пункту 8 "Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 (в чинній редакції) справа про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не може бути відкрита, а якщо така справа була відкрита, то вона підлягає закриттю шляхом винесення постанови про закриття справи.

Також судом встановлено, що на розгляді Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_7 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій.

За результатами розгляду даної адміністративної справи № 809/668/18, 12.06.2018 судом прийнято рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_7 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій відмовлено (а.с.128-131).

Відповідно до постанови суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 у справі №809/668/18 - без змін (а.с.124-126).

За наслідками апеляційного перегляду рішення у адміністративній справі № 809/668/18 набрало законної сили.

Вказаним рішенням встановлено, що перевіркою виявлено такі порушення підприємцем ОСОБА_3: розпочаті роботи з будівництва чотирьохповерхової будівлі з цокольним поверхом магазину та житловими приміщеннями на підставі дозволу на виконання будівельних робіт з будівництва двохповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями, на АДРЕСА_1 №54 від 21.06.2005, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Калуш. Термін дії дозволу продовжено до 21.06.2008, проте, в дозволі зазначено здійснення загальнобудівельних робіт до повного завершення. Розміщення об'єкту в плані відповідає генеральному плану, погодженому головним архітектором м. Калуша від 25.05.2004. У період з 21.06.2008 по 18.07.2013 будівельні роботи здійснювалися без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт та з відхиленням від проектної документації. Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 19.06.2008 №350 «Про коригування проектної документації на будівництво двохповерхової будівлі магазину з житловими приміщеннями на АДРЕСА_1» дозволено коректуру проектної документації з метою збільшення техніко-економічних показників без зміни площі забудови. Проте інформація про коректуру проектної документації відсутня. Станом на 18.07.2013 об'єкт збудований повністю, про що свідчить виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 технічний НОМЕР_1 від 18.07.2013. Зокрема, зазначено, що порушено вимоги абзацу 4 частини 1 статті 25 Закону України «Про основи містобудування».

Факту самочинного будівництва об'єкта актом перевірки від 21.08.2017 №4 щодо дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 не зафіксовано.

Також вказано що, відповідачем враховано строки на відкриття справи про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, встановлені пунктом 8 «Порядку накладення штрафів за правопрушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 та встановлені частиною 11 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» строки на накладення штрафу(зворотний бік а.с.130).

В судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що виявлені під час проведення у період з 19.09.2018 по 26.09.2018 позапланового заходу державного нагляду (контролю)(акт №6), порушення такі як: проведення будівельних робіт без продовженого дозволу на виконання будівельних робіт, відхилення від проектної документації були виявлені під час попереднього позапланового заходу державного нагляду (контролю) проведеного у період з 18.08.2017 по 21.08.2017 (акт №4), що не заперечувалось представником відповідача.

Також представник відповідача не заперечував того, що станом на 18.07.2013 об'єкт збудований повністю і на час проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у період з 18.08.2017 по 21.08.2017 та у період з 19.09.2018 по 26.09.2018 будь-яких будівельних робіт не здійснювалось.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що описані в акті №6 від 26.09.2018 порушення, були виявлені органом державного нагляду (контролю) під час проведення перевірки у період з 18.08.2017 по 21.08.2017, однак не зафіксовано факту самочинного будівництва.

Пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачена відповідальність, зокрема, виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1) - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до частини одинадцятої статті 2 вказаного Закону штраф, може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Також, слід зазначити, що приписи статті 238 Господарського кодексу України встановлюють, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій, встановлені статтею 250 Господарського кодексу України, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб'єктів господарювання за порушення зазначеними суб'єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Другий обмежуваний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за правопорушення у сфері містобудівної діяльності полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення суб'єктом господарювання правопорушення у сфері містобудівної діяльності, орган державного нагляду, приймаючи рішення про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статтею 250 Господарського кодексу України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Враховуючи те, що застосований штраф є адміністративно-господарською санкцією, такий штраф повинен би був застосовуватись у межах строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, частина перша якої передбачає, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 18.07.2013 об'єкт збудований повністю, про що свідчить виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 технічний НОМЕР_1 від 18.07.2013, виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення первинно були виявлені під час проведення заходу державного нагляду (контролю) 21.08.2017, водночас оскаржувана постанова №06/02-26 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, прийнята відповідачем 27.09.2018, тобто поза межами строку визначеного законом.

Пунктом 3 частини третьої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до оскаржуваного припису про зупинення підготовчих та будівельних робітвід 26.09.2018 зобов'язано позивача зупинити розпочаті будівельні роботи з будівництва трьох поверхової з мансардою та цокольними приміщеннями будівлі, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), без набуття права на виконання будівельних робіт.

Відповідно до досліджених в судовому засіданні доказів наявних у матеріалах адміністративної справи, судом не встановлено здійснення позивачем після 18.07.2013 будівельних робіт з будівництва трьох поверхової з мансардою та цокольними приміщеннями будівлі, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), без набуття права на виконання будівельних робіт.

Крім того представником відповідачавказано, що станом на 18.07.2013 об'єкт збудований повністю і на час проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у період з 18.08.2017 по 21.08.2017 та у період з 19.09.2018 по 26.09.2018 будь-яких будівельних робіт не здійснювалось.

Враховуючи наведене суд погоджується з твердженнями позивача про безпідставність винесення відповідачем припису з врахуванням того, що будівництво завершене у 2013 році а припис відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради від 26.09.2018 про зупинення підготовчих та будівельних робіт є таким що підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

За обставин справи, відповідачем не наведено достатньо вагових та суттєвих доводів проти позовної заяви та не доведено правомірності оскаржуваної постанови та припису.

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Іншими словами, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

Принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» Онер'їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» «Москаль проти Польщі»).

Стосовно інших посилань представника відповідача, то суд зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів на підтвердження правомірності прийнятої постанови та припису, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 2466,80 грн., підтверджується квитанцією №0.0..1 від 10.10.2018 року (а.с.3).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради №06/02-26 від 27.09.2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Визнати протиправним та скасувати припис Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради від 26.09.2018 про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Стягнути з Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 2466,80 (дві тисячі чотириста шістдесят шість гривень вісімдесят копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), АДРЕСА_2

Відповідач:

Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради (), вул.І.Франка, 1, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77300.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 01 лютого 2019, у зв'язку із перебуванням судді Скільського І.І. на листку непрацездатності та у відрядженні.