Справа № 160/9159/18
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 рокуСправа № 160/9159/18
Дніпропетровській окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради, третя особа Орган опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації Апостолівського району Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 04.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради, в якому просить суд:
- скасувати рішення про відмову у реєстрації місця проживання малолітньої дитини, за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради зареєструвати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Ухвалою суду від 10.12.2018:
- звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви до Виконавчого комітету Зеленольської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії;
- прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) в адміністративній справі № 160/9159/18;
3. 03.01.2019 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов із додатками та доказами його направлення позивачу.
4. Відповідач відмовив позивачці у реєстрації місця проживання дитини ОСОБА_2 з тих підстав, що під час подання заяви про реєстрацію не було надано згоду батька дитини, що передбачено пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207.
5. Дану згоду ОСОБА_1 не може отримати від батька дитини, оскільки на даний час батько дитини проживає за межами України, долею дитини не цікавиться, тим самим усунувшись від виконання обов`язків, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України, що унеможливлює отримати позивачкою письмової згоди батька на реєстрацію дитини за її місцем проживання. Спір між позивачкою та батьком дитини щодо визначення місця проживання дитини відсутній.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
6. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу на розсуду суду з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», де пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
ІV. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
7. Орган опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації Апостолівського району Дніпропетровської області заяв по суті спору не надав.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
8. Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9) між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Турецької Республіки та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України укладено шлюб 21.12.2002, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21.12.2002 зроблено відповідний актовий запис № 893. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .
9. 02.03.2015 Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).
10. 13.09.2018 позивачка звернулась до Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини (а.с.8).
11. Заява отримана відповідачем 13.09.2018 вх. № 865/17-08.
12. У реєстрації місця проживання відмовлено 13.09.2018, оскільки, особа не подала всі необхідні документи, а саме: згоду батька дитини, що порушує вимоги абзацу шостого частини шостої пункту 18 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (а.с.8 звор. бік).
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
13. Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
14. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (далі Закон № 1382-IV) Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
15. За приписами статті 6 Закону № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
16. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).
17. Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
18. У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).
19. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
20. Згідно з частинами 1, 3 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
21. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
22. Частиною другою статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
23. «Правила реєстрації місця проживання», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі Правила № 207) визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.
24. Пунктом третім Загальних положень Правил № 207 встановлено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
25. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
26. Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання (пункт 4 Правил № 207).
27. Згідно з пунктом 18 Правил № 207 для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:
1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;
2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;
3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);
4) документи, що підтверджують:
- право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);
- право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);
- проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);
5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);
6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).
28. У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).
29. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
30. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
31. Відповідно до пункту 11 Правил № 207 орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.
32. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
33. Відповідно до Конституції України та Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
34. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 статті 5 СК України).
35. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
36. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ (далі Закон № 2402-ІІІ) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
37. Згідно зі статтею 18 Закону № 2402-ІІІ держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
38. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
39. Крім того, у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
40. Згідно пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
41. У пункті другому статті 3 Конвенції зазначено, що Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
42. Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї Кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.
43. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
44. Відмовляючи у реєстрації місця проживання малолітньої дитини згідно заяви, яка подана 13.09.2018, відповідач зазначив про відсутність згоди батька дитини, що порушує вимоги абзацу шостого частини шостої пункту 18 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207.
45. Позивачка зазначила, що не може отримати від батька дитини, оскільки на даний час батько дитини проживає за межами України, долею дитини не цікавиться, тим самим усунувшись від виконання обов`язків, передбачених статтею 150 СК України.
46. Судом самостійно здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з метою встановлення місця проживання ОСОБА_3 .
47. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області місце проживання громадянина ОСОБА_6 не значиться (а.с.20).
48. Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дітей, щодо визначення їх місця проживання, судом не встановлено.
49. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем фактичного проживання суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.
VІІІ. ВИСНОВОК СУДУ
50. З системного аналізу матеріалів справи суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі.
51. Керуючись статтями 241-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
53. Скасувати рішення про відмову у реєстрації місця проживання малолітньої дитини, за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради 13.09.2018.
54. Зобов`язати Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради зареєструвати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
55. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
56. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
57. Повне рішення складено 08.02.2019.
Суддя І.О. Верба