Справа № 818/3575/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2019 року

Київ

справа №818/3575/15

адміністративне провадження №К/9901/22264/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №818/3575/15

за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 7 грудня 2016 року, постановленої у складі колегії суддів: головуючого судді Смоковича М.І., суддів Єрьоміна А.В., Калашнікової О.В., -

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративними позовами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Л.О. та просив суд:

- визнати протиправними дії та рішення відповідача щодо визнання нікчемними договору поточного рахунку від 21 березня 2014 року № 168-ПР22, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Український Професійний Банк» та операції з внесення грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Український Професійний Банк», за договором поточного рахунку від 21 березня 2014 року № 168-ПР22 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Український Професійний Банк», за договором поточного рахунку від 21 березня 2014 року № 168-ПР22 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі двадцять три тисячі п'ятсот гривень за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором поточного рахунку від 21 березня 2014 року № 168-ПР22, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Український Професійний Банк».

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківськогоо апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2016 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 7 грудня 2016 року зазначені судові рішення залишено без змін.

У січні 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в порядку глави 3 розділу ІУ Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017) направила до Верховного Суду України заву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 7 грудня 2016 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 12 січня 2017 року відкрито провадження у справі.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) матеріали заяви разом з матеріалами адміністративної справи передано до Верховного Суду.

У ході розгляду справи судами встановлено, що 21 березня 2014 року ОСОБА_1 було відкрито, за договором банківського рахунку № 168-ПР22, поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Українській Професійний Банк», 28 травня 2015 року позивачем на вказаний поточний рахунок внесено кошти в розмірі 23 554,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 23050609.

28 травня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 348 «Про віднесення ПАТ «Український Професійний Банк» до категорії неплатоспроможних», на підставі чого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 107 від 28 травня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Українській Професійний Банк», згідно з яким з 29 травня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Українській Професійний Банк» Пантіну Любов Олександрівну.

Тимчасову адміністрацію було запроваджено строком на три місяці: з 29 травня 2015 року по 28 серпня 2015 року.

Винесенню вказаної Постанови передувало ухвалення Правлінням Національного банку України Постанови від 30 квітня 2015 року № 293/БТ «Про віднесення ПАТ «Українській Професійний Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

28 серпня 2015 року Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Українській Професійний Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

7 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про включення його до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів.

Уповноважена особа Фону гарантування вкладів фізичних осіб у своєму листі від 27 серпня 2015 року № 01-10/4087 зазначила, що кошти за вкладом позивача відшкодуванню не підлягають у зв'язку з тим, що договір поточного рахунку від 21 березня 2014 року № 168-ПР22 (операції з внесення 28 травня 2015 року грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1) є нікчемним в силу частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, мотивував своє рішення тим, що відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів наявності підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу у досліджуваному випадку; відповідачем не доведено наявність правових підстав стосовно невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Українській Професійний Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду як вкладника відповідно до договору банківського вкладу, а тому така бездіяльність уповноваженої особи суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною.

У заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України Уповноважена вважає неоднаково застосованою судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статей 37, 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі також Закон № 4452-VI), статей 203-205, 215 Цивільного кодексу України, що, на думку заявника, підтверджується, зокрема ухвалами Вищого адміністративного суду України від 07.12.2016 (справа №818/3575/15), 24.06.2016 (справи №№815/4085/15, 815/3519/15).

Відповідно до частини першої статті 237 КАС судові рішення в адміністративних справах можуть бути переглянуті Верховним Судом України з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Проте аналіз рішення суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, та рішень, копії яких надано для порівняння, не дає підстав вважати, що суд неоднаково застосував зазначені норми права, оскільки обставини встановлені у цих справах не є подібними.

Так, у справі, що розглядається, Вищий адміністративний суд України виходив із того, що грошові кошти відповідно до укладеного договору позивач вніс самостійно і наголосив, що вніс їх до запровадження в ПАТ тимчасової адміністрації. На противагу цьому відповідач не довів наявність правових та фактичних підстав для не внесення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 2147-VIII внаслідок "дроблення" іншого вкладу.

У справах, копії ухвал касаційного суду в яких надано для порівняння, суд виходив із того, що позивачу були встановлені індивідуальні умови за договором банківського вкладу. Зокрема, позивач отримав окремі переваги у порівнянні з іншими вкладниками, оскільки зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається, проте шляхом укладення додаткової угоди до договору позивачу було дозволено здійснити поповнення депозитного рахунку шляхом перерахування грошових коштів від третьої особи.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що обставини, встановлені у справі, що розглядається, не є подібними до обставин, встановлених у справах, копії судових рішень в яких додано до заяви.

Крім того, надані для порівняння рішення не містять іншого, ніж в оскаржуваному рішенні, тлумачення норм матеріального права, про які йдеться у заяві Уповноваженої особи.

Враховуючи те, що обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом, не підтвердилися, у задоволенні заяви Уповноваженої особи слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 7 грудня 2016 року - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

____________________

____________________

____________________

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

О.П. Стародуб,

Судді Верховного Суду