Справа № 1140/3147/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 лютого 2019 року м. Кропивницький Справа № 1140/3147/18
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Сагуна А.В.;
за участю секретаря судового засідання - Гуріної І.С.;
позивача - не з'явився;
представника відповідача - Данілова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за заявою представника позивача про ухвалення додаткового рішення за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Так, рішенням суду вирішено:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області №0 від 27.08.2018, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 17000 грн.;

- присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

До суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.

Заява мотивована тим, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила відповідну заяву та надала докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. (а.с. 87).

В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі (а.с. 96).

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки до вказаної заяви не надано розрахунок виконаних робіт та не описано, що саме було зроблено представником позивача та скільки при цьому ним було затрачено часу.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подану представником позивача заяву, дослідивши долучені документи до поданої заяви, а також матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Ч. 1 ст. 247 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у ст. 252 КАС України, відповідно до п. 3 ч. 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч. 2 ст. 252КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду на викладене, позивачем або його представником повинен бути доведений сам факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у конкретному розмірі. При цьому суд зобов'язаний дослідити згоду позивача на оплату конкретної суми витрат на професійну правничу допомогу, оскільки при відмові в задоволенні позовних вимог ця сума покладається на самого позивача.

Так, представником позивача до заяви додано копію опису робіт (наданих послуг) на 1 арк. та квитанцію серії АВБ № 013501 на 1 арк. (а.с. 44-45).

Згідно копії опису робіт (наданих послуг), надані наступні послуги:

- ознайомлення з матеріалами податкового повідомлення-рішення №0, аналіз нормативної бази (1000 грн.);

- підготовка та подача позовної заяви до Кіровоградського окружного адміністративного суду (1000 грн.);

- участь захисника в судових засіданнях у Кіровоградському окружному адміністративному суді (1000 грн.).

При цьому, згідно копії опису робіт (наданих послуг) між позивачем та його представником було укладено договір про надання професійної допомоги від 12.11.2018, який не було наданий до суду.

Тобто, в порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України ні позивачем, ні його представником до суду не було надано договір про надання правничої допомоги.

Крім того, суд позбавлений можливості перевірити наданий об'єм наданих послуг правничої допомоги, оскільки згідно копії опису робіт (наданих послуг), відсутня інформація про витрачений час адвокатом Шведовим Сергієм Петровичем (з розбивкою погодинно) на ознайомлення з матеріалами податкового повідомлення-рішення №0, аналізом нормативної бази, підготовкою та подачею позовної заяви до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Стосовно поданої адвокатом Шведовим Сергієм Петровичем квитанції серії АВБ № 013501 на підтвердження оплати фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., то суд зазначає наступне.

Квитанція серії АВБ № 013501, заповнена самим адвокатом Шведовим Сергієм Петровичем, згідно якої він отримав 3000 грн. за професійну правову допомогу відповідно договору від 12.11.2018 клієнт ФОП ОСОБА_2 (а.с. 45), проте в цьому документі відсутнє погодження ОСОБА_2 із зазначеними витратами на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

До суду, також, не надано іншого документа, на підтвердження узгодження суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Таким чином, ні позивачем, ні його представником не доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., а тому необхідно відмовити у стягненні на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судових витрат на оплату професійної правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн.).

Керуючись ст. ст. 139, 241, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати задовольнити.

Відмовити у стягненні на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) судових витрат на оплату професійної правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ) в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн.)

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Додаткове рішення виготовлене у повному обсязі - 06.02.2019.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун