Справа № 240/342/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

08 лютого 2019 року м. Житомир

справа № 240/342/19

категорія 109040000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Житомирській області до управління Служби безпеки України в Житомирській області, Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради та Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, на стороні відповідача - Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради, про скасування рішення державної реєстрації щодо зміни права власності на нерухоме майно,-

встановив:

Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- скасувати рішення Житомирської міської ради від 07.04.2011 №257, що сприяло подвійній реєстрації адміністративних приміщень літера "А" загальною площею 853,10кв.м з господарською будівлею літера "Б" загальною площею 22,8 кв.м., розташованих за адресою: місто Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, буд.№7;

- визнати такими, що суперечать чинному законодавству України дії управління Служби безпеки України в Житомирській області щодо проведення ним додаткової перереєстрації нерухомого майна - адміністративних приміщень будівлі літера "А" загальною площею 853,10 кв.м з господарською будівлею літера "Б" загальною площею 22,8 кв.м., розташованих за адресою: місто Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, буд.№7, що належить управлінню Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Житомирській області на підставі свідоцтва про право державної власності на нерухоме майно, ідексний номер 27482350 від 29.09.2010;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), прийняте 10.05.2011 державним реєстратором Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (номер запису 14723 в книзі: 191) та вилучити з Державного реєстру речових прав власності запис про право власності.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №826/23586/15.

Водночас суд зазначає, що порушуючи питання про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте 10.05.2011, державним реєстратором Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Житомирській області у позовній заяві обґрунтовує свої вимоги тим, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію нерухомого майна адміністративних приміщень будівлі літера "А" загальною площею 853,10 кв.м з господарською будівлею літера "Б" загальною площею 22,8 кв.м., розташованих за адресою: місто Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, буд.№7, прийняте у зв"язку з вчиненням управлінням Служби безпеки України в Житомирській області протиправних дій при набутті права власності на приміщення адміністративних будівель, що є предметом спору у даній позовній заяві.

При цьому позовні вимоги не ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора, як суб'єкта, наділеного Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію обтяження прав, у зв'язку із невиконанням ним обов'язку щодо перевірки поданих для цього документів та наявності у особи, яка звернулась за державною реєстрацією, припинення повноважень на подання відповідної заяви тощо.

З огляду на викладене, є підстави вважати, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір про право між його учасниками, зокрема, про право власності на нерухоме майно, а саме вказані адміністративні будівлі.

Також суд зазначає, що позовні вимоги щодо скасування рішення Житомирської міської ради від 07.04.2011 №257 "Про оформлення права власності на об"єкти нерухомого майна", яким надано управлінню Служби безпеки України в Житомирській області дозвіл на оформлення права власності на приміщення адміністративних будівель літера "А" загальною площею 853,10 кв.м з господарською будівлею літера "Б" загальною площею 20,0 кв.м., розташованих за адресою: місто Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, буд.№7, суд зазначає наступне.

Оскаржуване рішення Житомирської міської ради по суті є реалізацією волі територіальної громади щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, яке вчинено органом місцевого самоврядування, від імені територіальної громади, а не як суб"єктом владних повноважень.

Отже, оскільки до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень, владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження. Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "…" питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів "…". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

У п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судом встановлено, що в межах даного спору можуть бути вирішені питання, пов'язані із правом власності на нерухоме майно, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того суд вважає, за необхідне зазначити, що статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено які справи відносяться до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до пунктів 6, 10 та 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

- вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

З урахуванням зазначеного, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний позов не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Житомирській області до управління Служби безпеки України в Житомирській області, Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради та Житомирської міської ради про скасування рішення державної реєстрації щодо зміни права власності на нерухоме майно, з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Позивачу слід мати на увазі, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На виконання вимог ч.6 ст.170 КАС України, є необхідним роз'яснити управлінню Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Житомирській області, що розгляд даної справи має здійснюватися відповідним судом господарської юрисдикції, визначеним за правилами підсудності, встановленими положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Вирішення питання про відмову у відкритті провадження у справі відкладалося у зв"язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні 28.01.2019 та тимчасовою непрацездатністю головуючого судді з 29.01.2019 по 07.02.2019.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Житомирській області до управління Служби безпеки України в Житомирській області, Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради та Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, на стороні відповідача - Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради, про скасування рішення державної реєстрації щодо зміни права власності на нерухоме майно.

2. Роз'яснити управлінню Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Житомирській області, що розгляд справи за його позовом до управління Служби безпеки України в Житомирській області, Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради та Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, на стороні відповідача - Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради, про скасування рішення державної реєстрації щодо зміни права власності на нерухоме майно, віднесено до юрисдикції господарських судів, визначеним за правилами підсудності, встановленими положеннями Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко