Справа № 460/2831/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2018 року м. Рівне №460/2831/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2018 року до Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі-відповідач) про:

- визнання бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.02.2017р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправною;

- просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області розрахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.02.2017р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення, зобов'язавши відповідача подати в десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України. 04.11.15 року був звільнений з органів внутрішніх справ України у запас за станом здоров'я з посади заступника начальника відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, в званні підполковника міліції з вислугою 23 роки. Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області. Зазначає, що 12.12.2017 року Рівненським міським судом Рівненської області було прийнято рішення по адміністративній справі №569/2666/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання перерахувати пенсію. Позовні вимоги частково задоволені. Апеляційну скаргу Головного управління України в Рівненській області залишено без задоволення. Вказує на те, що його апеляційну скаргу задоволено. Звертався до відповідача із заявою про проведення розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії. Проте відповідач листом №Ш-1017/07.1-59 від 05.11.2018 вказав на те, що нарахування та виплата сум пенсії за рішенням суду проведена без порушення термінів та умов виплат, визначених законодавством, підстав для нарахування та виплати компенсації за втрату частини доходу у зв'язку з порушенням термінів їх виплати немає. Вважає таку бездіяльність протиправною.

З підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 20.11.2018 прийнято дану позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст.263 КАС України.

У встановлений судом строк відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.44-45), в якому вказує на те, що оскільки в рішенні суду обумовлюється порядок включення додаткових видів грошового забезпечення на умовах ст.43 Закону України №2262, то для розрахунку пенсії визначена 1/24 суми вищезазначених видів грошового забезпечення, що становить 510,05 грн. (12241,05 грн./24). Відповідно розмір грошового забезпечення визначений з врахуванням рішення суду за справою № 569/2666/17, з 01.02.2017 склав 8053,03 грн., основний розмір пенсії з 01.02.2018 - 5637,12 грн. Повідомляє, що місячна різниця між раніше виплаченим основним розміром пенсії та перерахованої пенсії склала 357,08 грн. (5637,12 грн. -5280,04 грн.) сума доплати по перерахунку в розмірі 5956,14 грн. була виплачена шляхом зарахування на рахунок позивача, відкритий в АТ "Ощадбанк" в червні 2018 р. (571,10 грн. - за період з 01.01.2018 по 31.05.2018), в липні 2018 р. (2872,20 грн. - за період з 01.02.2017 по 30.06.2018), в вересні 2018 р. додатковою відомістю (1256,42 грн. - за період з 01.02.2017 по 31.12.2017), в жовтні 2018 р. додатковою відомістю (1256,42 грн. за період з 01.02.2017 по 31.12.2017). Також звертає увагу суду на те, що перерахунок по постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду за справою №569/2666/17 від 08.05.2018 частково проведено разом з виконанням рішення суду від 29.11.2017 за справою №569/12378/17 з врахуванням довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 12.05.2017 №5/84, тому сума доплати 1256,42 грн. була врахована в відтерміновану суму пенсії. Стосовно зобов'язання розрахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, відповідач зазначає, що сума перерахованої та сплаченої доплати до пенсії на виконання судового рішення по справі №569/2666/17 носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів передбачених Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Вважає, що відсутні підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів. Звертає увагу суду на те, що набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018, якою установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансується з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішення законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою. Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду зазначає, що це є правом суду, а не обов'язком.

За таких обставин, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши у визначеному статтею 263 КАС України порядку в письмовому провадженні позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та є пенсіонером з 05.11.2015, що підтверджується копією пенсійного посвідчення НОМЕР_2 від 02.12.2015 Серія НОМЕР_3 (а.с.12).

Позивач звертався до Рівненського міського суду Рівненської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.12.2017 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задоволено частково. Судом визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової винагороди особам рядового і начальницького складу під час проведення антитерористичної операції, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 01.02.2017 врахувати, згідно інформації супровідного листа №11/11 Зі, 11/13 Зі, 11/30 Кц від 23.01.2017 та довідки до нього суми матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 4568,56 грн., суми винагороди особам рядового і начальницького складу під час проведення антитерористичної операції в розмірі 3757,00 грн., як невід'ємну частину складової грошового забезпечення ОСОБА_1, з якої проводиться нарахування пенсії при виникненні права на черговий перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства України. Суд також зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 суму матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 4568,56 грн., суми винагороди особам рядового і начальницького складу під час проведення антитерористичної операції в розмірі 3757,00 грн., на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 з урахуванням отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 4568,56 грн., суми винагороди особам рядового і начальницького складу під час проведення антитерористичної операції в розмірі 3757,00 грн., на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. В задоволенні решти позову відмовдено (а.с.14-17).

Сторонами по справі були подані апеляційні скарги на постанову суду.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" грудня 2017 р. скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправними дій та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області включити в розрахунок пенсії та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати виникнення права на пенсію з урахуванням отриманої суму винагороди в розмірі 500,00 грн., суму компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3415,50 грн.

В цій частині прийнято нову постанову, якою суд вирішив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1 винагороди та компенсації за невикористану відпустку на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - протиправними.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 01.02.2017 врахувати, згідно інформації супровідного листа №11/11 Зі, 11/13 Зі, 11/30 Кц від 23.01.2017 та довідки до нього суми винагороди в розмірі 500,00 грн., суму компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3415,50 грн., як невід'ємну частину складової грошового забезпечення ОСОБА_1, з якої проводиться нарахування пенсії при виникненні права на черговий перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства України.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 суму винагороди в розмірі 500,00 грн., суму компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3415,50 грн., на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 з урахуванням отриманої винагороди в розмірі 500,00 грн., суму компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3415,50 грн., на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В решті постанову залишено без змін (а. с. 18-21).

08.10.2018 позивач звертався із заявою до відповідача про проведення розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів зв'язку з порушенням строків виплати пенсії (а.с.24).

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом №Ш-1017/07.1-59 від 05.11.2018 вказало на те, що нарахування та виплата сум пенсії за рішенням суду проведена без порушення термінів та умов виплат, визначених законодавством, підстав для нарахування та виплати компенсації за втрату частини доходу у зв'язку з порушенням термінів їх виплати немає (а.с.25).

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

У відповідності до норм ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ №159 від 21.02.2001.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з статтею 4 Закону України № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до положень статті 6 Закону України №2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Вказані норми дублюються також у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, у пункті 6 якого також вказано, що компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Статтею 7 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З аналізу вищевикладених правових норм слідує, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Тобто, у кожному випадку необхідно встановити вину пенсійного органу у невчасній виплаті грошових доходів громадянам.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) на один і більше календарних місяців. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.11.2014 (справа №21-518а14), а також Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 03.05.2018 (справа №703/5652-15а).

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Аналогічні норми містяться і в Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Так, відповідно до п. 2, 3, 4 вказаного Порядку, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Системний аналіз вказаних норм, на переконання суду, дає підстави для висновків, що дія згаданих нормативних актів поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і господарювання та вони мають застосовуватись у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Основною умовою для виплати громадянину компенсації втрати частини доходів є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Вказані висновки щодо застосування норм права, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в Постанові від 20.02.2018 по справі № 522/5664/17, та повинні застосовуватись до спірних правовідносин на виконання.

У даному випадку, судом встановлено, що ГУ ПФУ в Рівненській області зобов'язане було з 01 лютого 2017 року здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням отриманої винагороди в розмірі 500,00 грн., суми компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3415,50, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Посилання відповідача у відзиві на те що, здійснено перерахунок пенсії у відповідності до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду частково проведена разом з виконанням рішення суду від 29.11.2017 і була врахована у відтерміновану суму пенсії, тому немає підстав для компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням їх строку виплати, не підтверджена належними і допустимими доказами. В силу вимог ч.1, ч.2, ч.5 ст.77 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, за наведених обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 Олександрвич має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, передбачену Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" за період з 01.02.2017 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком.

Таким чином, суд не вбачає в даному випадку підстав для встановлення судового контролю за виконання зазначеного рішення.

Підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 лютого 2017 року по день фактичної виплати.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 33024, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 01 лютого 2017 року компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.