Справа № 814/2404/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/2404/17

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Авто" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

15.11.2017 товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Авто" звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 20.10.2017 № 2, № 2, № 2, № 2, № 2, від 23.10.2017 № 7, яким нарахований єдиний податок з юридичних осіб, податок на прибуток, ПДВ, штрафні санкції за неподачу податкової звітності з податку на прибуток, ПДВ та ПДФО.

Позов обґрунтований протиправністю висновків акту документальної планової перевірки щодо заниження доходів внаслідок невіднесення до його складу станційного збору, який становить 15% від суми вартості за тарифом реалізованих квитків, у складі послуг, наданих ТОВ "Південні автовокзали".

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись правомірність і законність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 20.10.2017 № 2, № 2, № 2, № 2, від 23.10.2017 № 7 - повністю, податкове повідомлення-рішення від 20.10.2017 № 2 - частково - на суму 210 468,85 грн. основного зобов'язання та 52 617,13 грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам податкового органу, що стало наслідком для прийняття невірного судового рішення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв'язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

В ході проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Миколаїв-Авто» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.03.2017 року, за результатами якої 07.09.2017 складено акт №1183/14-29-14- 02/32056740, встановлені порушення:

- п.п.292.1 ст.292, п.293.5 ст.293 ПК України, в результаті чого занижено суму єдиного податку за 2015-2016 роки на загальну суму 211 425,63 грн.,

- пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 1 квартал 2017 року на загальну суму 62 505,87 грн.,

- п.183.10 ст.183, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 243 542,60 грн.

До таких висновків контролюючий орган прийшов внаслідок невідображення ТОВ "Миколаїв-Авто" у складі доходів суми коштів у розмірі 558 423 грн. за обов'язкові послуги ТОВ «Південні-Автовокзали» у вигляді станційного збору який становить 15% від суми вартості за тарифом реалізованих квитків за дорученням перевізника ТОВ «Миколаїв-Авто». Вказані порушення, на думку ДПІ призвели до заниження показників у рядку 01 податкової декларації платника єдиного податку-юридичної особи.

За насідками перевірки 20.10.2017 ДПІ прийняла податкові повідомлення - рішення:

- № 2 про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 79 382,34 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 63 505,87 грн. та штрафними санкціями - 15 876,47 грн.,

- № 2 про визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 304 428,25 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 243 542,60 грн. та штрафними санкціями - 60 855,65 грн.,

- № 2 про визначення податкових зобов'язань з єдиного податку з юридичних осіб на загальну суму 264 282,04 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 211 425,63 грн. та штрафними санкціями - 52 856,41 грн.,

- № 2 про визначення штрафної санкції з податку на прибуток на суму 170 грн. (за неподання декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2017 року),

- № 2 про визначення штрафної санкції з ПДВ на суму 510 грн. (за неподання декларації з ПДВ за січень-березень 217).

Також 23.20.2017 ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № 7 про визначення штрафної санкції з ПДФО на суму 510 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача обов'язку включення до складу доходів автостанційного збору, що входить до складу вартості проїзного квітка та є доходом автостанції, а відтак, позивач не перевищив ліміт отриманого доходу для відповідної групи єдиного податку 3 групи, що звільняє його від обов'язку подавати декларацію з податку на прибуток та ПДВ.

Також суд врахував погодження позивача з висновками про заниження ним єдиного податку на суму 957,13 грн. внаслідок невідображення у складі доходів виручки за 2016-2017 роки всього на суму 19 142,50 грн. - в зв'язку із технічною помилкою, що стало підставою для скасування ППР № 2 на суму, що перевищує 957,13 грн. - основного платежу та 239,28 грн. - штрафних санкцій. В іншій частині висновки податкового органу щодо невідображення у складі доходів виручки за 2016 рік ще на 10 000 грн. суд вважав неправомірними, оскільки дохід - 10000 грн. від продажу 06.06.2017 автомобілю Toyota Salvador Caetano 1996, що використовувався позивачем більше 12 місяців з дня введення в експлуатацію був меншим на 28 743,18 грн. від його балансової вартості (38 743,18). Тобто дохід в розмірі 10 000 грн. оприбуткований в касі підприємства, але не включений до декларації платника єдиного податку правомірно.

Скасовуючи ППР щодо нарахування штрафних санкцій за ПДФО, суд вважав недоведеними та незаконними доводи відповідача, що ТОВ "Миколаїв-Авто" є податковим агентом та мав утримувати податок з доходу, виплаченого на користь ФОП.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Відповідно до п.292.4 ст.292 ПК України у разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами доходом є сума отриманої винагороди повіреного (агента).

Умовами договору комісії № 2 від 01.01.2016, укладеним між ТОВ "Миколаїв-Авто" (перевізник) та ТОВ "Південні Автовокзали" (власник), передбачено, що власник бере на себе зобов'язання за дорученням перевізника за винагороду здійснювати для перевізника від свого імені угоди з продажу квитків пасажирам на проїзд та перевезення багажу в автобусах на рейсах перевізника, надавати йому на території своїх автостанцій (автовокзалів) комплекс обов'язкових послуг, пов'язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття, відправлення пасажирів транспортом перевізника.

Пунктом 3 даного договору встановлено, що грошові кошти у розмірі 100% від суми вартості за тарифом реалізованих квитків (тобто чистої суми вартості за тарифом на перевезення, без урахування додаткових зборів та ПДВ), а також ПДВ на суму (застосовується тільки для договорів з перевізниками - платниками ПДВ на загальних умовах) підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок перевізника.

Відповідно до свідоцтва ТОВ "Південні Автовокзали" (автостанції), виданого Укртрансбезпекою, розмір станційного збору становить 15%.

Вірними є доводи суду першої інстанції з посиланням на ст.36 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.2 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабміну України від 18.02.1997 № 176, що вартість квітка складається з вартості проїзду автобусом (сума, за якою автомобільний перевізник здійснює перевезення, що включає вартість за тарифом, страховий платіж та ПДВ) та авто станційного збору (доходу автостації).

Тому з огляду на положення ст.292 ПК України суд вірно вважав доходом ТОВ "Миколаїв-Авто" лише вартість проїзду, а 15% від вартості реалізованих квитків є доходом ТОВ "Південні автовокзали", який не може враховуватися у визначенні єдиного податку перевізника.

Вказане також підтверджене висновком експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.12.2017 № 09/3-392, який складений в рамках розслідування кримінального провадження № 0000077 за постановою слідчого ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Миколаївській області від 11.10.2017 (а.с.66-89).

Зазначеним висновком експерта підтверджене правомірне відображення ТОВ "Миколаїв-Авто" у декларації платника єдиного податку третьої групи лише суми, яка дорівнює вартості проїзду (75% вартості квитка).

Вказані обставини стали підставою для висновку експерта про не підтвердження документально висновків акту перевірки щодо неповного включення ТОВ "Миколаїв-Авто" доходу за 2015-2016 роки по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Південні Автовокзали".

Висновки суду першої інстанції щодо наявності порушень при визначенні позивачем єдиного податку внаслідок невідображення у складі доходів виручки за 2016-2017 роки, всього на суму 19 142,50 грн. внаслідок технічної помилки, що стало наслідком заниження ним єдиного податку на суму 957,13 грн., ґрунтуються лише на поясненнях позивача, який частково визнає порушення (а.с.109-111).

Вказані порушення не деталізовані в акті перевірки, в зв'язку з чим неможливо встановити їх правомірність. Крім того, висновком експерта від 28.12.2017 № 09/3-392 вказані порушення підтверджуються лише в частині невідображення виручки у складі доходу за 2016 рік на суму 9142,5 грн., що мало наслідком заниження єдиного податку лише на суму 457,13 грн.

Оскільки предметом апеляційного оскарження є судове рішення в частині задоволення позову, судова колегія відповідно до ч.1 ст.308 КАС України здійснює апеляційний перегляд в межах доводів апеляційної скарги та не надає правової оцінки доводам суду в частині відмови у позові.

Доводи апелянта, що позивачем в ході перевірки не надані документи реалізації автомобілю Toyota Salvador Caetano 1996 (10000 грн.), не мають правового значення, оскільки факт реалізації зазначеного автомобілю за ціною нижчою ніж балансова вартість відповідно до п.292.2 ст.292 ПК України є підставою для не включення суми коштів від реалізації до складу доходу, з якого обраховується єдиний внесок.

Крім того, як зазначає позивач у додаткових поясненнях (а.с.109-111), в ході перевірки ним надані усі документи, що витребовувались, в противному випадку ТОВ "Миколаїв - Авто" було б притягнуто до відповідальності за ненадання платником податків контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій (ст.121 ПК України).

Судова колегія також враховує, що акт перевірки не містить даних щодо ненадання позивачем документів на вимогу контролюючого органу.

Аналізуючи викладені обставини в сукупності, судова колегія вважає обґрунтованими та законними висновки суду щодо відсутності факту заниження позивачем доходу за 2015-2016 роки по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Південні Автовокзали" та через не включення виручки в розмірі 10 000 грн. від реалізації автомобілю.

Відтак, ППР № 2 вірно скасований судом першої інстанції на суму, що перевищує 957,13 грн. - основного платежу та 239,28 грн. - штрафних санкцій.

Враховуючи, що позивачем не було перевищено ліміт отриманого доходу для відповідної групи єдиного податку 3 групи (5 млн.грн.), суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про визнання протиправними та скасування ППР № № 2, 2, 2, 2, якими позивачу визначено грошове зобов'язання з ПДВ та податку на прибуток на суму перевищення ліміту та застосовано штрафні санкції за неподання податкової звітності з податку на прибуток та ПДВ.

Судом першої інстанції також обґрунтовано скасовано ППР від 23.20.2017 № 7 про визначення штрафної санкції з ПДФО на суму 510 грн. за не включення в розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ( ф.1-ДФ) виплачені суми доходу фізичним особам-підприємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за придбаний товар, оскільки податковим органом не доведено, що позивач відповідно до пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України є податковим агентом зазначених ФОП.

Відповідно до п.176.1 ст.176 ПК України фізичні особи-підприємці зобов'язані самостійно вести облік своїх доходів та витрат, обчислювати та сплачувати узгоджену суму податкового та/або грошового зобов'язання.

Апеляційна скарга ДПІ взагалі не містить доводів на спростування зазначених висновків суду.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги як безпідставні та необґрунтовані, судова колегія враховує, що постановами Ленінського районного суду м.Миколаєва від 01 грудня 2017 року у справах №№ 489/4815/17 та 489/4816/17, які набрали законної сили 11.12.2017, закриті провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП (порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків) відносно головного бухгалтера ТОВ "Миколаїв Авто" ОСОБА_4 та директора ТОВ "Миколаїв-Авто" ОСОБА_5 в зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.98-101). З мотивувальної частини постанов вбачається, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стали висновки акту перевірки про заниження товариством у період з 01.01.2014 по 31.03.2017 єдиного податку, податку на прибуток та додану вартість.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене, звільнені від подальшого доказування обставини відсутності в діях головного бухгалтера та директора ТОВ "Миколаїв-Авто" порушення порядку ведення бухгалтерського обліку.

Крім того, судова колегія враховує, що 31.03.2018 року закрито кримінальне провадження № 0000077, в рамках якого проводилась експертиза з питань підтвердження висновків акту перевірки ТОВ "Миколаїв-Авто" (а.с.130).

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321,322, 325, 329 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 14 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 04 лютого 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко