Справа № 805/4614/15-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

07 лютого 2019 р. Справа №805/4614/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління МВС України в Донецькій області Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС України в Донецькій області), Донецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, в якому просив: визнати протиправним і скасувати накази ГУ МВС України в Донецькій області від 28 липня 2014 року № 1396 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та від 31 липня 2014 року № 301 о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ; поновити його на посаді дільничного інспектора Ленінського РВ Донецького міського управління ГУМВС України в Донецькій області, а в разі розформування вказаного органу внутрішніх справ - на рівнозначній посаді; зобов'язати ГУ МВС України в Донецькій області врахувати час вимушеного прогулу до вислуги років на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, виплатити грошове забезпечення за червень і липень 2014 року та грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року (суддя Крилова М.М.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано незаконними та скасовано накази ГУ МВС України в Донецькій області від 28 липня 2014 року №1396 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та від 31 липня 2014 року № 301 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; поновлено позивача на посаді дільничного інспектора Ленінського РВ Донецького МУ ГУ МВС України в Донецькій області з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення по дату поновлення на посаді; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду касаційну скаргу ГУ МВС України в Донецькій області задоволено частково, скасовано постанову ДОАС від 24.12.2015 року та постанову ДААС від 16.02.2016 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2018 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Згідно Розпорядження № 27 від 09.01.2019 року щодо повторного автоматичного розподілу, адміністративна справа № 805/4614/15-а була передана на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Стойці В.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2019 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Розгляд справи вирішено здійснювати спочатку та призначено підготовче засідання на 07.02.2019 року.

Сторони по справі до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем були порушені строки звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У відповідності до вимог частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до правової позиції та висновків викладених в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року по даній справі, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом, далі - КАС України) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За змістом наведеної норми вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об'єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 100 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом), згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Суд зауважує, що в постановах Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2015 року, Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 року в даній адміністративній справі було встановлено, та у відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України доказуванню не підлягає, що наказом ГУМВС України в Донецькій області від 28.07.2014 року № 1396, реалізованим наказом від 31.07.2014 року № 301 о/с, прийнято рішення звільнити дільничого інспектора міліції СДІМ Ленінського РВ Донецького МУ ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, а позов подано - у вересні 2015 року.

У позовній заяві позивач посилався на те, що про своє звільнення дізнався від знайомих співробітників міліції, однак дату, коли йому стало відомо про це, точно не пам'ятає. Разом з цим, на службу позивач не виходив, причин невиплати йому грошового забезпечення не з'ясовував.

Відповідач під час розгляду справи неодноразово наголошував, що після закінчення лікування позивач мав приступити до роботи 10.10.2014 року, однак ані до цієї дати, ані після неї він не з'являвся до м. Маріуполя чи іншого підконтрольного українській владі населеного пункту для подальшого проходження служби, з керівництвом не зв'язувався, медичних документів про тимчасову непрацездатність не надавав. Позивач стверджував, що мав бажання продовжувати службу в органах внутрішніх справ України.

Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивачем до суду не заявлялось та, відповідно, судами це питання не вирішувалося.

Тобто строк звернення позивача з даним позовом до суду є пропущеним.

Суд зауважує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. При цьому строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах про проходження публічної служби особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Згідно з ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином позивачу необхідності надати до суду докази обставин з яких причин позивач, перебуваючи в особливому статусі особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, не виходив на службу протягом такого тривалого строку, не виконував обов'язків за посадою та не цікавився питаннями своєї служби, що унеможливили своєчасне звернення до суду за захистом своїх порушених прав більш, ніж через рік після звільнення.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 171, 205 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без руху і встановити позивачеві п'ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.

Позивачу необхідно надати до суду докази на підтвердження обставин, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду в рамках даної адміністративної справи.

Роз'яснити позивачеві, що при невиконанні вимог даної ухвали, зазначена позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Стойка В.В.