Справа № 813/2981/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4081/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Пліша М.А.

суддів Шинкар Т.І., Большакової О.О.

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року (головуючий суддя Костецький Н.В., м.Львів, повний текст рішення складено 31.10.2018) у справі № 813/2981/18 за адміністративним позовом головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Опт Торг» про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Опт Торг» в якому просило застосувати арешт коштів на рахунках відповідача, що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає його прийнятими без врахування фактичних обставин справи та з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Опт Торг» знаходиться на обліку платників податків в ТУ ДФС у Львівській області.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України винесено наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 04.07.2018 року №4018 щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мега Опт Торг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року.

Ревізорами Головного управління ДФС у Львівській області складено акти від 05.07.2018р. та від 06.07.2018р. в яких зазначено про те, що посадові особи ТзОВ «Мега Опт Торг» або його законні (уповноважені) представники відсутні за місцезнаходженням, а саме, за адресою: м.Львів, вул. Кульпарківська, 93А.

Також ревізорами Головного управління ДФС у Львівській області складено акти від 05.07.2018р. та від 06.07.2018р. про неможливість вручення копії наказу та ознайомлення з направленням на проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мега Опт Торг», в яких зазначено про неможливість вручення копії наказу від 04.07.2018 №4018 та ознайомлення з направленням від 05.07.2018 №6477 законних (уповноважених) представникам товариства

09.07.2018 року при виході на адресу платника копію наказу від 04.07.2018 № 4018 вручено директору ТзОВ «Мета Опт Торг» Данилевичу А.В., однак ознайомитися з направленнями на проведення перевірки від 05.07.2018 №6477-6480 допускати до проведення перевірки відмовився, про що складено відповідний акт від 09.07.2018 №602/13- 01-14-02.

10.07.2018 ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Мега Опт Торг».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити, оскільки позивач у разі його не допуску платником податків до проведення перевірки, може звернутися до суду з вимогою виключно про арешт майна платника податків за наявності у ТОВ «Мега Опт Торг» податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу.

З огляду на викладене, апелянт зазначає, що Податковим кодексом України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язків письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 94.1 ст. 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Згідно з пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 цього ж Закону, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Особливості застосування арешту коштів па рахунку платника податків регулюються Розділом VII Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, який затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України №632 від 14.07.2017 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.08.17 за №948/30816.

Пунктом 1 розділу VII цього Порядку встановлено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу доходів і зборів до суду. Відповідно до пункту 3 розділу VII для застосування арешту коштів на рахунку, платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Правило, передбачене нормою розглядуваного підзаконного нормативно-правового акта, застосовується в тому разі, якщо податковим органом визнано за необхідне застосувати адміністративний арешт як майна платника податків, відмінного від коштів, так і коштів на рахунку такого платника податків. Арешт майна та арешт коштів на рахунках платника податку за процедурою, визначеною пунктом 3 розділу VII вказаного Порядку, накладається з підстав, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

При цьому апелянт зазначає, що в інформаційному листі Вищого адміністративного від 29.04.2013 № 642/12/13-13 зазначено, що арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду. Жодного рішення податковий орган в такому разі не приймає. Тому реалізація права податкового органу на застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків може здійснюватися виключно шляхом безпосереднього звернення до адміністративного суду з позовом про накладення арешту на кошти на рахунку платника податків.

Як вбачається з акту складеного посадовими особами контролюючого органу від 09.07.2018 р. №602/13-01-14-02, відповідач відмовився від допуску до проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, необхідних для проведення перевірки документів не надав.

Таким чином, контролюючим органом, у разі не допуску платником податків до проведення перевірки, може бути прийнято рішення про арешт майна платника податків.

Згідно до абзацу 6 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осі, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Так, згідно акту від 09.07.2018 № 602/13-01-14-02 ТОВ «Мега Опт Торг» відмовило в допуску інспекторів контролюючого органу до проведення документальної перевірки, при цьому обґрунтованих підстав відмови не надав, а покликання, на те що наказ від 04.07.2018 № 4018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Мега Опт Торг» буде оскаржено в майбутньому, не можна визнати поважною причиною не допуску позивача до проведення перевірки.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки такий є складовою загального арешту майна. Даний висновок суду нівелюється самим Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, який затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України №632 від 14.07.2017. Адже, відповідно до пункту 3 Порядку для застосування арешту коштів на рахунку, платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (як і було вчинено у даному випадку). Проте, якщо б податковий орган звернувся до суду з таким позовом після закінчення процедури підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, то було б пропущено строк подання такого позову до суду, а саме не дотримано вимоги п. З Порядку.

Також, в ухвалі від 26.06.2018 року по справі №К/9901/40847/18 820/1929/17 Верховний Суд передаючи дану справу на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу, прийшов до висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, не в залежності від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Помилковим є застосування судом першої інстанції до спірних відносин норм пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, оскільки такі регулюються положеннями ст. 94 ПК України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Наведені аргументи суду спростовуються тим, що норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов'язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Дана позиція податкового органу кореспондується з позицією Вищого адміністративного суду викладеною в інформаційному листі від 29.04.2013 № 642/12/13-13.

Однак, звертаємо увагу суду апеляційної інстанції, що підставою для звернення податкового органу з адміністративним позовом про застосування арешту коштів на рахунках ТОВ «Мега Опт Торг» є саме ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, враховуючи те, що реалізація права податкового органу на застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків може здійснюватися виключно шляхом звернення до адміністративного суду з позовом про накладення арешту на кошти на рахунку платника податків у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника адміністративний позов Головного управління ДФС у Львівській області про застування арешту коштів на рахунках ТОВ «Мега Опт Торг» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідач наданим йому правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2018 ГУ ДФС у Львівській області видано наказ № 4018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мега Опт Торг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.01.2017. На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України та наказу від 04.07.2018 № 4018 видано направлення на перевірку від 05.07.2018 № 6477, від 05.07.2018 № 6478, від 05.07.2018 № 6479, від 05.07.2018 № 6480, згідно з якими ГУ ДФС у Львівській області з 05.07.2018 скеровано для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мега Опт Торг» тривалістю 5 робочих днів.

05.07.2018 головним держаним ревізором-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Гавраняк Є.Р., головними держаними ревізорами-інспекторами відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Поворозник Р.С., Вергун Т.Б.. здійснено вихід на податкову адресу ТОВ «Мега Опт Торг» для ознайомлення з наказом ГУ ДФС у Львівській області від 04.07.2018 № 4018 та вручення направлень від 05.07.2018 № 6477, від 05.07.2018 № 6478, від 05.07.2018 № 6479, від 05.07.2018 № 6480, однак встановлено відсутність посадових осіб платника податків або його законних представників ТОВ «Мега Опт Торг» за адресою вул. Кульпарківська, 93А у м. Львові (час виходу 05.07.2018 о 15:30 год.), про що складено акт № 591/13-01-14-02/40810024.

05.07.2018 головним держаним ревізором-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Гавраняк Є.Р., головними держаними ревізорами-інспекторами відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Поворозник Р.С., Вергун Т.Б.. здійснено вихід на податкову адресу ТОВ «Мега Опт Торг» для ознайомлення з наказом ГУ ДФС у Львівській області від 04.07.2018 № 4018 та вручення направлень від 05.07.2018 № 6477, від 05.07.2018 № 6478, від 05.07.2018 № 6479, від 05.07.2018 № 6480, однак встановлено відсутність посадових осіб ТОВ "Лембуд" за адресою вул. Кульпарківська, 93А у м. Львові, про що складено акт № 590/13-01-14-02/40810024 «Про неможливість вручення наказу від 04.07.2018 № 4018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мега Опт Торг» та ознайомлення з направленнями від 05.07.2018 № 6477, від 05.07.2018 № 6478, від 05.07.2018 № 6479, від 05.07.2018 № 6480.

06.07.2018 головним держаним ревізором-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Гавраняк Є.Р., головними держаними ревізорами-інспекторами відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Поворозник Р.С., Вергун Т.Б.. здійснено вихід на податкову адресу ТОВ «Мега Опт Торг» для ознайомлення з наказом ГУ ДФС у Львівській області від 04.07.2018 № 4018 та вручення направлень від 05.07.2018 № 6477, від 05.07.2018 № 6478, від 05.07.2018 № 6479, від 05.07.2018 № 6480, однак встановлено відсутність посадових осіб платника податків або його законних представників ТОВ "Мега Опт Торг" за адресою вул. Кульпарківська, 93А у м. Львові (час виходу 06.07.2018 о 10:30 год.), про що складено акт № 413-01-14-02/40810024.

06.07.2018 головним держаним ревізором-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Гавраняк Є.Р., головними держаними ревізорами-інспекторами відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Поворозник Р.С., Вергун Т.Б.. здійснено вихід на податкову адресу ТОВ «Мега Опт Торг» для ознайомлення з наказом ГУ ДФС у Львівській області від 04.07.2018 № 4018 та вручення направлень від 05.07.2018 № 6477, від 05.07.2018 № 6478, від 05.07.2018 № 6479, від 05.07.2018 № 6480, однак встановлено відсутність посадових осіб ТОВ «Мега Опт Торг» за адресою вул. Кульпарківська, 93А у м. Львові , про що складено акт № 593/13-01-14-02/40810024 «Про неможливість вручення наказу від 04.07.2018 № 4018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мега Опт Торг» та ознайомлення з направленнями від 05.07.2018 № 6477, від 05.07.2018 № 6478, від 05.07.2018 № 6479, від 05.07.2018 № 6480.

09.07.2018 головним держаним ревізором-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Гавраняк Є.Р., головними держаними ревізорами-інспекторами відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Поворозник Р.С., Вергун Т.Б., старшим держаним ревізором-інспектором управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Львівській області Дмитрик Н.І. з метою проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Мега Опт Торг» здійснено вихід за податковою адресою вул. Кульпарківська, 93А у м. Львові. Копію наказу від 04.07.2018 № 4018 отримано керівником підприємства, однак ознайомлюватись із направленнями на проведення перевірки та допуску до проведення перевірки відмовився, про що складено акт № 602/13-01-14-02 відмови від допуску до проведення перевірки.

У подальшому відповідач оскаржив наказ від 04.07.2018 № 4018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мега Опт Торг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.01.2017» в судовому порядку. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 у справі № 813/3071/18 вказаний наказ скасовано.

Розглядаючи спір судом першої інстанції правильно враховано, що згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Відповідно до пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З огляду на це суд першої інстанції вірно вважав, що законодавець передбачив два види арешту майна залежно від підстав та порядку його застосування: арешт на кошти та інші цінності платника податків, що перебувають у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу; адміністративний арешт майна, в тому числі коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом (не виключно обов'язку сплатити податкове зобов'язання), який застосовується за адміністративним або судовим рішенням (залежно від виду майна). Право у контролюючого органу для звернення до суду з вимогою про застосування арешту коштів на рахунку платника податків виникає, якщо: 1) у платника податків наявний податковий борг; 2) у платника податків відсутнє майно для погашення цього податкового боргу та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів наявності у ТОВ «Мега Опт Торг» податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування арешту коштів на рахунках відповідача

Згідно з п. 94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Таким чином, ГУ ДФС у Львівській області, у разі його не допуску платником податків до проведення перевірки, може звернутися до суду з вимогою виключно про арешт майна платника податків або ж з поданням щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Проте, податковий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

Враховуючи вимоги ст. 94 ПК України, які визначають арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно з п.94.2 ст.94 ПК України.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про відсутність підстав для застосування арешту коштів на рахунках відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № К/9901/944/17 та від 27.03.2018 у справі № К/9901/1695/18.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.308, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у справі № 813/2981/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 07.02.19