Справа № 240/5413/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м.Житомир справа № 240/5413/18

категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, скасування рішення комісії та зобов'язання зареєструвати податкову накладну,

встановив:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" звернулося з позовом до Державної фіскальної служби України про:

- визнання протиправними дії (бездіяльність) щодо не реєстрації податкової накладної №111 від 13.12.2017 року, виданої ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів";

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії Державної фіскальної служби України № 554697/38623994 від 11.01.2018року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №111 від 13.12.2017 року, виданої ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів";

- зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №111 від 13.12.2017 року, видану ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів".

Ухвалою суду від 23.11.2018року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, адміністративну справу було призначено до розгляду за правилам загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.01.2019року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник Позивача, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів", позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що 28.12.2017року рішенням ДФС було зупинено реєстрацію податкової накладної №111 від 13.12.2017 року, виданої Позивачем. На таке рішення платником були надані письмові пояснення та копії відповідних документів на підтвердження реальності господарської операції з ТОВ "СЕРВІС-ЦЕНТР". Незважаючи на це оскаржуваним рішенням ДФС від 11.01.2018року з незрозумілих підстав було відмовлено в реєстрації вказаної податкової накладної. Про таке рішення Відповідача Позивачу стало відомо лише 10.05.2018року.

Такі дії (бездіяльність) та рішення Відповідача, на думку представника Позивача, не відповідають вимогам чинного законодавства та судовій практиці, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

В жодне судове засідання представник Державної фіскальної служби України не прибув, про дату, час і місце проведення був повідомлений належним чином. Відповідач відзив на позов не надав, про причини такого неподання суд не повідомляв.

Відповідно до вимог ч.4 ст.159 КАС України неподання Відповідачем як суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин судом кваліфікується як визнання позову та як підстава для розгляду спору за наявних доказів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також щодо порядку та підстав зупинення такої реєстрації регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до вимог п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначений правовими нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. N 1246р. (надалі Порядок N 1246р.), що були чинні на день виникнення спірних відносин.

Судом встановлено, що 13.12.2017року Позивачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР" була видана податкова накладна №111 і в той же день була подана до ДФС для проведення її реєстрації (а.с.8).

За результатами розгляду вказаної податкової накладної Відповідачем 28.12.2017року шляхом формування квитанції було ухвалено рішення про зупинення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Правомірність такого рішення Відповідачем Позивачем не оспорюється, а тому відповідно до вимог ст.9 КАС України не є предметом судового розгляду в рамках даної адміністративної справи.

Судом встановлено, що допущені недоліки Позивачем були відкориговані шляхом подання пояснень та копії документів на підтвердження господарської операції Позивача щодо надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів ТОВ "СЕРВІС-ЦЕНТР".

За результатами розгляду таких пояснень та додаткових документів Відповідачем в особі Комісії 11.01.2018року було ухвалено оскаржуване рішення № 554697/38623994 про відмову в реєстрації податкової накладної №111 від 13.12.2017 року по причині надання платником копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для підтвердження вказаної господарської операції.

Такі доводи Відповідача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

По-перше, господарська операції Позивача щодо надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів ТОВ "СЕРВІС-ЦЕНТР" була зумовлена договором від 17.02.2017року та нарядом-замовлення від 13.12.2017року, дослідженими в судовому засіданні (а.с.12-13).

Надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів ТОВ "СЕРВІС-ЦЕНТР" підтверджується актом надання таких послуг від 13.12.2017року, а їх оплата - рахунком та платіжним дорученням від 13.12.2017року, відповідно до яких Позивачу сплачені кошти на загальну суму 1948,00грн., в тому числі ПДВ на суму 324,67грн. (а.с.14-15).

Таким чином, Позивачем у відповідності до вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України правомірно була видана податкова накладна №111 від 13.12.2017 року за результатами здійснення операції з постачання вказаних послуг.

По-друге, відповідно до вимог постанови КМ України від 29 березня 2017 р. N 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування є підставою для відмови в реєстрації податкової накладної.

Разом з тим, оскаржуване рішення Відповідача не містить чіткого визначення, обґрунтувань та мотивів того, які надані платником копії документів складені із порушеннями законодавства та не містить на норми такого законодавства.

Оскаржуване рішення Відповідача не містить також чіткого визначення, обґрунтувань та мотивів того чому надані Позивачем копії документів не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної №111 від 13.12.2017 року та які копії документів слід додати.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018року (справа N 822/1817/18, адміністративне провадження N К/9901/62472/18) прямо зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховну Суду.

Крім того, за приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, до яких відноситься Відповідач у справі, суд зобов'язаний, окрім іншого, перевірити чи прийняте таке рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Зазначене свідчить про протиправність рішення Державної фіскальної служби України в особі її Комісії № 554697/38623994 від 11.01.2018року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №111 від 13.12.2017року, подану ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів", так як воно не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного податкового законодавства.

В зв'язку з цим позовні вимоги Позивача суд в цій частині вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом скасування оскаржуваного рішення та зобов'язання Державну фіскальну службу України врахувати та внести в Єдиний реєстр податкових накладних податкову накладну №111 від 13.12.2017року, подану ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів".

Позовні вимоги Позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо не реєстрації податкової накладної №111 від 13.12.2017 року, виданої ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів", є алогічними, так як Відповідачем вчинилися окремі дії в межах наданих повноважень, в тому числі шляхом прийняття оскаржуваного рішення про відмову в такій реєстрації. Позовні вимоги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" у вигляді судового збору в сумі 1762,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 554697/38623994 від 11.01.2018року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №111 від 13.12.2017 року, виданої ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів".

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04053, м.Київ, Львівська площа,8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №111 від 13.12.2017 року, видану ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" (10001, м.Житомир, вул.Київська,77, ).

Судові витрати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" у вигляді судового збору в сумі 1762,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 05 лютого 2019 року