Справа № 191/1900/18
Суддя: Кухар Д. О.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1900/18
Провадження № 2-а/191/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Кухар Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.В.

згідно вимог ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора Синельниківського відділу поліції капітана поліції Бусурманова Володимира Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора Синельниківського відділу поліції капітана поліції Бусурманова Володимира Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.05.2018 року, він, будучи трактористом-машиністом Науково- виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС», керуючи трактором МТЗ моделі Беларус 892, номерний знак НОМЕР_1 з навісним обладнанням - Дисковою бороною моделі БДН 2.4 ( далі - «Трактор»), здійснював рух в виробничих справах по автомобільній дорозі «Т-04-16 Павлоград - Синельникове» у напрямку з м. Синельникове у м. Павлоград.

На перехресті автомобільної дороги «Т-04-16 Павлоград - Синельникове» з автомобільною дорогою «Т-04-26 «/М-04/- Козачий Гай» в напрямку м. Павлоград, приблизно о 15 годин 50 хвилин, позивач побачив у дзеркало заднього виду увімкненні на службовому автомобілі поліції, який наближався до керованого ним Трактора позаду, проблискові маячки синього та червоного кольору. Виконуючи вимоги ч.3 п.3.2 Правил дорожнього руху України позивач зупинив керований ним Трактор біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). Після зупинки ним Трактора у вищезазначеному місці на узбіччі до нього підійшла особа чоловічої статі у формі співробітника поліції, яка відрекомендувалася інспектором Синельниківського відділу поліції, капітаном поліції Бусурмановим Володимиром Миколайовичем ( далі - «Відповідач» ) та повідомив йому, що причина зупинення керованого ним транспортного засобу перевірка документів. На вимогу відповідача ОСОБА_1 пред'явив для огляду та ознайомлення документи, передбачені пунктом 2.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Оглянувши пред'явлені документи, Відповідач запитав у ОСОБА_1 дозвіл на рух великогабаритного транспортного засобу, виданий органами поліції. Позивач висловив йому свою категоричну не згоду з такою вимогою та повідомив що, габаритні параметри керованого ним трактору» не перевищують жодного габаритного параметру встановленого пунктом 22.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, і тому його рух по дорогам загального користування не потребує оформлення будь-якого спеціального дозволу.

Відповідач повідомив, що Трактор, на його власну думку, перевищує габарит 2,6 метри по ширині і тому потребує оформлення дозволу. На що, позивач вкотре заперечив проти цього уставного ствердження та висловив вимогу щодо здійснення встановленої процедури проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу у відповідності до порядку, визначеному Наказом Міністерства інфраструктури та Міністерства внутрішніх справ від 10.12.2013 року № 1007/1207 «Про затвердження Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному, транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та Інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування» ( далі - Порядок 1) та порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року №879 ( далі - Порядок 2). На що Відповідач повідомив ОСОБА_1, що він сам може визначати габарити вантажу, без будь-якої процедури та порядку. Позивач ще раз заперечив та повідомив що, у відповідності до пункту 6 Порядку 2 габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю працівниками відповідних служб та у відповідності до пункту 3 Порядку 1 здійснення габаритно - вагового контролю проводиться спільно посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС та що за результатом здійснення таких вимірювань на підставі частини 4 пункту 4 Порядку 1, посадова особа Укртрансінспекції зобов'язана видати довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка може бути доказом скоєння адміністративного правопорушення. Надалі Відповідач повідомив ОСОБА_1 що, він ображений на керівництво підприємства у якому він працює тому що, йому при його зверненні нібито йому було відмовило у доступі до відеозаписів камер зовнішнього нагляду підприємства, і тому він не буде йти на будь- які поступки та не зважаючи на всі зазначені ним факти має намір складати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Потім, без будь якого законного обґрунтування та посилання на докази, не здійснивши жодного виміру габаритів керованого мною Трактору, про що свідчить відсутність у матеріалах адміністративної справи зафіксованого точного результату здійснення відповідних вимірів, склав та виніс на позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 190120 від 14.05.2018 року ( далі - Постанова ), якою наклав на позивача штраф у сумі 510 грн. 00 коп.

Разом з тим, Відповідач виніс постанову на місці зупинки керованого позивачем Трактора, будь - якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази. Своїми діями, Відповідач грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАІІ.

Крім вищезазначеного, відповідачем допущено інші порушення норм чинного законодавства України та відповідних інструкцій, а саме : відповідач здійснив всі записи у бланку винесеної постанови нерозбірливим почерком і зазначив свою посаду спеціальне звання та прізвище не друкованими літерами чим унеможливив ознайомлення зі змістом винесеної постанови і порушив вимоги п.8 розділу XIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно якої записи в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності здійснюються посадовою особою розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами; відповідач вніс у матеріали адміністративної справи (Постанову) неточну адресу місця скоєння та розгляду адміністративної справи, так як зазначив лише неповну назву автомобільної дороги та напрямок руху; відповідач, упереджено та безпідставно вбачив у його діях склад адміністративного правопорушення та бездоказово притягнув його до адміністративної відповідальності так як, у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які відомості (докази) про здійснення габаритних вимірів та про їх фактичну фіксацію і зазначення встановленої Відповідачем ширини (зазначення точної ширини навісного обладнання яку він виміряв) про що свідчить бланкетне зазначення у пункті 6 Постанови, що нібито ширина навісного обладнання перевищує 2.6 метри.

Позивач вважає, що відповідач суттєво порушив його права, а тому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіі НК № 190120 від 14.05.2018 року, винесену щодо нього інспектором Синельниківського ВП капітаном поліції Бусурмановим Володимиром Миколайовичем щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Відповідно потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1,2 ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити : найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою інспектора Синельниківського відділу поліції капітаном поліції Бусурмановим В.М. від 14.05.2018 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн..

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що 14.05.2018 року о 16 год. 00 хв. на автодорозі «Т-04-16 Павлоград - Синельникове» у напрямку з м. Синельникове у м. Павлоград, ОСОБА_1 керував трактором МТЗ моделі Беларус 892, номерний знак НОМЕР_1 з навісним обладнанням - Дисковою бороною моделі БДН 2.4, габарити якого перевищує 2,6 м., не маючи дозволу, виданого органами поліції згідно п.22.5, 2.9 «г» ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст.132-1 КК України.

У відповідності до п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить посилання на докази, на підставі яких було встановлено наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз'яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі абз. 2 ч.5 ст. 139 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову позивача, звільненого від сплати судового збору та відсутність підтверджень понесення ним судових витрат, суд приходить до висновку що судові витрати у справі стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250,286 КАС України, ст.ст. 247, 258, 276, 278, 279, 280, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора Синельниківського відділу поліції капітана поліції Бусурманова Володимира Миколайовича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Скасувати постанову серії НК № 190120 від 14.05.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення п.22.5. ПДР України, провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. О. Кухар