Справа № 826/9357/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9357/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кузьменка В.В., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року (розглянута у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Планеттойс» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Планеттойс» (далі- позивач, ТОВ «Планеттойс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у місті Києві), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 16.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, висновки відповідача, викладені в акті перевірки щодо порушення законодавства допущених платником податків, зокрема щодо не забезпечення оприбуткування готівки в касовій книзі підприємства є необґрунтованими, ґрунтуються на помилкових припущеннях та не відповідають матеріалам перевірки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № та № від 16.03.2018.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідачем на підставі наказу від 30.01.2018 №1537 проведена фактична перевірка магазину, що належить ТОВ «Планеттойс», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 3, за результатами якої складено акт від 28.02.2018 №0340/26/15/14/33448476.

Так, перевіркою встановлено порушення податкового законодавства, допущених платником податків, зокрема зазначено, що позивачем не забезпечено оприбуткування готівкових коштів у касовій книзі підприємства на загальну суму 44155 грн. 04 коп., а саме:

- готівкових коштів у сумі 11578,00 грн., отриманих на підставі фіскального чека від 25.02.2018 №188;

- готівкових коштів у сумі 17727,36 грн., отриманих на підставі фіскального звітного чека від 25.02.2018 № 189;

- готівкових коштів у сумі 6358,60 грн., отриманих на підставі фіскального звітного чека від 26.02.2018 № 189;

- готівкових коштів у сумі 8491,08 грн., отриманих на підставі фіскального звітного чека від 26.02.2018 № 190.

Таким чином, перевіряючі дійшли до висновку, що позивачем не забезпечено оприбуткування готівки в касовій книзі підприємства за 25.02.2018 на підставі Z-звіту № 188 від 25.02.2018 в сумі 11578,00 грн., підставі Z-звіту № 189 від 25.02.2018 в сумі 17727,36 грн., на загальну суму 29305,36 грн. та за 26.02.2018 на підставі Z-звіту № 189 від 26.02.2018 в сумі 6358,60 грн., Z-звіту № 90 від 26.02.2018 в сумі 8491,08 грн., на загальну суму 14879,68 грн.

У подальшому, позивачем подано заперечення на вказаний акт перевірки разом із завіреними належним чином копіями документів, які підтверджують оприбуткування готівки 25.02.2018 та 26.02.2018 відповідно до розділу 2 п. 11 постанови Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме:

- журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів за 25.02.2018 та 26.02.2018;

- касова книга за 25.02.2018;

- прибутковий касовий ордер № 163 від 25 лютого 2018 року;

- прибутковий касовий ордер № 164 від 25 лютого 2018 року;

- прибутковий касовий ордер № 165 від 25 лютого 2018 року;

- видатковий касовий ордер № 108 від 25 лютого 2018 року;

- видатковий касовий ордер № 109 від 25 лютого 2018 року;

- чек від 25.02.2018 на інкасацію грошових коштів;

- касова книга за 26.02.2018;

- прибутковий касовий ордер №166 від 26 лютого 2018 року;

- прибутковий касовий ордер №167 від 26 лютого 2018 року;

- прибутковий касовий ордер №168 від 26 лютого 2018 року;

- видатковий касовий ордер №110 від 26 лютого 2018 року;

- видатковий касовий ордер №111 від 26 лютого 2018 року;

- чек від 26.02.2018 на інкасацію грошових коштів;

- наказ № 1 від 02.01.2018 про встановлення ліміту залишку готівки у касі;

- додаток №8 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні Розрахунок встановлення ліміту залишку готівки у касі.

На підставі висновків акта перевірки Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 16.03.2018, згідно з яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 220775,20 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг;

- № від 16.03.2018, згідно з яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 510,00 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Позивач, вважаючи, що вказані рішення прийняті з порушенням норм податкового законодавства, що призводить до порушення його прав та інтересів, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо правового обґрунтування порядку ведення касових операцій, колегія суддів зазначє наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України суб'єктами господарювання, а також окремі питання організації роботи з готівкою небанківськими фінансовими установами регламентується: - Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління НБУ від 29.12.2017 № 148 (далі по тексту - Положення № 148, яка набрала чинності 05 січня 2018 року та діє на момент проведення перевірки - 27.02.2018); - Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, що затверджена Постановою Правління НБУ від 01.06.2011 №174 (далі по тексту - Постанова № 174); - Правилами внутрішньодержавної платіжної системи «ЕЛЕКТРУМ» узгоджені НБУ, про що видано Свідоцтвом № 30 від 07.11.2016.

Відповідно до п. 1 Положення № 148, Положення розроблено відповідно до Закону України «Про Національний банк України» і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб'єкти господарювання), фізичними особами.

Згідно з п. 11 Положення № 148 готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб - підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій). Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб - підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО / занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Суб'єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО, використовують КОРО для: 1) підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; 2) здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії; 3) обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО.

Пунктом 13 зазначеного Положення №148 визначено, що підприємства та фізичні особи - підприємці, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон про застосування реєстраторів) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО з використанням відповідних книг обліку і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів), оприбутковують готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у КОРО або РК. Суми готівки, що оприбутковуються, повинні відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Абзацом 1 пункту 23 Положення № 148 передбачено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.

Згідно з п. п 24-25 Положення № 148 розрахункові операції, що проводяться відповідно до Закону про застосування реєстраторів, оформляються згідно з вимогами цього Закону. Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов'язковим. Касири (особи, які виконують їх функції) під час роботи з готівкою керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.

Наказом Міністерства фінансів України затверджений Порядок «Про затвердження порядків щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій» № 547 від 14.06.2016 (далі по тексту - Порядок № 547). Цей Порядок поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (далі - РРО) для здійснення розрахункових операцій в готівковій та/або безготівковій формі.

У цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:

- реєстратор розрахункових операцій (РРО) - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До РРО відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

- Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку № 547 внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій «службове внесення» та «службова видача», якщо такі внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій.

Крім того, операція «службове внесення» використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Тобто розмінна монета, отримана з каси підприємства або залишена в скриньці РРО з попереднього дня, має проводитися через РРО за допомогою операції «службове внесення».

Підтвердженням того, що відповідну суму внесено до РРО як розмінну монету, є Z-звіт, у якому відображається інформація про операцію «службове внесення».

Як убачається з матеріалів справи документи які запитували перевіряючі, були надані в повному обсязі, однак інспектори ДФС склали акт про несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в касу підприємства, не зважаючи на те, що ці кошти на момент перевірки були здані в банківську установу, на підтвердження чого суду надані термінальні чеки з підписом та печаткою інкасаторської служби банку (дані чеки також були надані для перевірки).

Крім того, позивач в своїй діяльності не допускає жодних порушень стосовно оприбуткування готівки в касу підприємства, магазин обладнаний двома касовими апаратами Марія-304ТЗ, які належним чином зареєстровані в ДПІ у Шевченківському районі ГУДФС у м. Києві. Усі дані про продаж своєчасно передавались через модем в органи ДФС, інкасація магазина відбувається щоденно, в інкасацію здаються всі кошти, по яким було зроблено службове вилучення перед закриттям магазина (службове вилучення, яке робиться перед закриттям робочого дня) та службове вилучення безпосередньо перед інкасацією.

Таким чином, позивачем забезпечено здача готівкових коштів з моменту відкриття, всі ПКО та ВКО відповідають чекам про службове внесення або службове вилучення готівкових коштів з касових апаратів платника податків.

На підставі вище зазначеного,

Колегія суддів приходить до висновку, що висновки відповідача викладені в акті щодо порушення законодавства, допущених платником податків, зокрема щодо не забезпечення оприбуткування готівки в касовій книзі підприємства в сумі 44155,04 грн. є необґрунтованим.

Щодо порушення позивачем вимог ст. 44 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 п. 44.7 вказаної статті, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів зазначає, що позивачем подано заперечення від 05.03.2018 на акт перевірки, яка тривала до 08.03.2018, разом із завіреними належним чином копіями документів, які підтверджують оприбуткування готівки 25.02.2018 та 26.02.2018 відповідно до розділу 2 п. 11 постанови Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме: журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів за 25.02.2018 та 26.02.2018; касову книгу за 25.02.2018; прибутковий касовий ордер № 163 від 25 лютого 2018 року; прибутковий касовий ордер № 164 від 25 лютого 2018 року; прибутковий касовий ордер № 165 від 25 лютого 2018 року; видатковий касовий ордер № 108 від 25 лютого 2018 року; видатковий касовий ордер № 109 від 25 лютого 2018 року; чек від 25.02.2018 на інкасацію грошових коштів; касову книгу за 26.02.2018; прибутковий касовий ордер №166 від 26 лютого 2018 року; прибутковий касовий ордер № 167 від 26 лютого 2018 року; прибутковий касовий ордер № 168 від 26 лютого 2018 року; видатковий касовий ордер № 110 від 26 лютого 2018 року; видатковий касовий ордер № 111 від 26 лютого 2018 року; чек від 26.02.2018 на інкасацію грошових коштів; наказ № 1 від 02.01.2018 про встановлення ліміту залишку готівки у касі; додаток № 8 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні Розрахунок встановлення ліміту залишку готівки у касі.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі норм чинного законодавства та норм внутрішніх нормативних документів, всі операції оформлені належними касовими документами, що свідчить про повне оприбуткування надходжень готівки 25.02.2018 та 26.02.2018.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 01 лютого 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.В. Кузьменко,

О.Є. Пилипенко