Справа № 464/328/19
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/328/19
пр.№ 2-а/464/52/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №481269 від 01.01.2019. В обґрунтування позову покликається на те, що вказаною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Так, згідно з оскаржуваною постановою, останній 01.01.2019 об 22:30 год. на вул. Наукова вул. Тролейбусна у м. Львові, керував транспортним засобом, в якого в темну пору доби не було ввімкнене ближнє світло фар, а також не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункти 19.1, 2.1 ґ ПДР України. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував, рухався з увімкненим світлом ближніх фар, в чому переконався після зупинки автомобіля, та надав інспектору для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Жодних доказів вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, інспектор на його прохання не надав. Разом з тим, вважає, що перевіряти наявність страхового полісу відповідач не мав права, оскільки обов'язок водія пред'являти страховий поліс виникає лише у випадках передбачених законом, а саме, при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. 12.01.2019 поштовим відправленням отримав оскаржувану постанову, з якої дізнався про притягнення до адміністративної відповідальності. За таких обставин, просив скасувати оскаржувану постанову.

У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд такі задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, не надали відзиву на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК №481269 від 01.01.2019, винесеною поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_3, позивача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 3).

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_2 01.01.2019 о 22:30 год. на вул. Наукова вул. Тролейбусна у м. Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, в якого в темну пору доби не було ввімкнене ближнє світло фар, а також останній не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункти 19.1, 2.1 ґ ПДР України.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами . Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, положеннями цієї статті передбачено право поліцейського перевіряти наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а пунктами 2.1, 2.4 ПДР України встановлено обов'язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред'явити такий поліс.

З огляду на вищевикладене, покликання позивача на відсутність у нього обов'язку пред'явити на вимогу поліцейського страховий поліс є недостатньо обґрунтованими.

Разом з тим, як видно з позову, позивач заперечує факт відсутності на момент зупинки страхового поліса №АМ/2424567 (а.с. 4) та стверджує про предявлення такого поліцейському на його вимогу. При цьому, жодних доказів, зокрема відеозапису, що можуть підтверджувати чи спростовувати факт наявності чи відсутності у позивача страхового полісу, відповідачами не надано, а відтак не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність, серед іншого, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно з п. 19.1 ПДР України в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, габаритні ліхтарі.

Проте, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови, відповідачами не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх доказів для висновку про вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а відтак постанову про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Постанову серії НК №481269 від 01.01.2019 про притягнення ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.