Справа № 308/2535/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1179/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2018 року у справі № 308/2535/17 (рішення ухвалено в м. Ужгороді, головуючий суддя Світлик О.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.03.2017 звернувся в суд із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 22 лютого 2017 року №0242/305020402/17, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС Балуєва С.С. в справі про порушення митних правил № 0242/305020402/17 від 22.02.2017, згідно з якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Справу про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надіслано на новий розгляд до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби. В іншій частині вимог позову - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Закарпатська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт зазначає, Закарпатська митниця категорично не погоджується із твердженням суду про те, що гр. України ОСОБА_1 не володіє державною мовою, що в свою чергу ставить під сумнів об'єктивність розгляду справи в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС Балуєва С.С. Під час з'ясування обставин ввезення 06.10.2016 вищевказаного транспортного засобу на митну територію України, громадянином України ОСОБА_1, 05.02.2017 надано пояснення, яке записано посадовою особою митниці з його слів. Перед початком відібрання пояснень йому були роз'яснені вимоги ст. 63 Конституції України, було з'ясовано чи потрібні громадянину послуги перекладача. Пояснення відбиралось українською мовою, послуг перекладача ОСОБА_1 не потребував, про що підтвердив особистим підписом та власноручно вчинив запис «з моїх слів записано вірно, прочитано, доповнень та зауважень не маю». В подальшому ОСОБА_1 без жодних зауважень підписав протокол про порушення митних правил № 0242/305020402/17 та заяву до Закарпатської митниці ДФС, щодо присутності при розгляді вищезазначеної справи.

Також судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно наданої Рафайлівською ЗОШ І-ІІ ст. довідки гр. України дійсно навчався в даній школі і отримав свідоцтво про базову середню освіту (№ свідоцтва АК 15203548) де відмічено, що угорською та українською мовами ОСОБА_1 володіє однаково. В підтвердження вільного володіння українською мовою гр. України ОСОБА_1 підготовлено клопотання, заяви про злочин та про зміну підстави адміністративного позову, а також адміністративний позов про скасування постанови митниці, які надійшли на адресу Закарпатської митниці ДФС.

Позивач не скористався правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу.

Учасники судового розгляду в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 22.02.2017 в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС Балуєва С.С. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0242/305020402/17 від 22.02.2017, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Згідно даної постанови встановлено, що 05.02.2017, о 15 год. 24 хв., в зону митного контролю на ділянку «В'їзд» (ЗМК - пасажирська) митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «SKODA», модель «OKTAVIA», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_4, під керуванням громадянина України ОСОБА_1.

Під час здійснення митних формальностей, внаслідок спрацювання АСАУР, було встановлено, що відносно ОСОБА_1, закордонний НОМЕР_2 від 29.01.2014, (в орієнтуванні вказано адресу - АДРЕСА_1) наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 13.11.2016 № 07-70-63/45-5101 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу з реєстраційним номерним знаком Республіки Чехія НОМЕР_5

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України, встановлено, що 06.10.2016 через пункт пропуску «Ужгород-Вишнє-Нємецьке» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль марки «VW», моделі «PASSAT», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Чехія НОМЕР_5

Згідно даної постанови, посилаючись на п. 1 ст. 95 Митного кодексу України, а також п. 2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.2005 року № 1428/11708, митний орган вказує, що ОСОБА_1 зобов'язаний був доставити легковий автомобіль марки «VW», моделі «PASSAT», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Чехія НОМЕР_5, у митницю в термін до 11.10.2016 року включно.

Проте, станом на 05.02.2017 вказаний транспортний засіб «VW», моделі «PASSAT», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Чехія НОМЕР_5, не вивезено з митної території України.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив більше, ніж на десять діб, встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзиту транспортного засобу, що перебував під митним контролем, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Вважаючи вищевказану оскаржувану постанову незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст. ст. 492, 494 МК України перекладач у справі про порушення митних правил № 0242/305020402/17 не був залучений, протокол про порушення митних правил від 05.02.2017, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову, на зрозумілій для позивача мові (угорській) відсутній, при його складанні перекладач не залучався, що позбавило позивача можливості реалізувати своє право надати власноручно пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також позбавило права на захист та на справедливий і всебічний розгляд його справи, чим у свою чергу порушені вимоги ст. 498 МК України.

Відтак, дійшов висновку про необхідність надіслання справи про порушення митних правил на новий розгляд до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України (далі - МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту.

Згідно із ч. 2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Однак, відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Також, згідно із ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із листом Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 19.05.2017 ОСОБА_1 не перетинав державний кордон України за період з 06.10.2016 року по 05.02.2017 року, іншої інформації в базі даних не виявлено (а.с. 67).

Також, з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1, НОМЕР_6 від 29.01.2014, судом встановлено, що відмітки щодо перетину кордону за період з 06.10.2016 року по 05.02.2017 року відсутні (а.с.23).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що 06.10.2016, на момент ввезення транспортного засобу марки «VW», моделі «PASSAT», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Чехія НОМЕР_5, на митну територію України позивач не міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач належними та допустимими доказами довів факт неможливості ввезення ним на митну територію України транспортного засобу марки «VW», моделі «PASSAT», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак Республіки Чехія НОМЕР_5, через що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відтак оскаржена постанова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2018 року у справі № 308/2535/17 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС Балуєва С.С. в справі про порушення митних правил № 0242/305020402/17 від 22.02.2017, згідно з якою ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук