Справа № 640/20005/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Степанюка Анатолія Германовича у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

31 січня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Степанюка Анатолія Германовича.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року визнано необґрунтованим відвід судді Степанюка Анатолія Германовича

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Степанюка Анатолія Германовича за результатами визначення колегії суддів (судді-доповідача) у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України, передано судді Шостого апеляційного адміністративного суду Бєловій Л.В.

Розглянувши заяву про відвід, виходжу з такого.

Заявник вказує на наявність підстав для відводу судді Степанюка Анатолія Германовича, оскільки існують обставини, які вказують на упередженості та необ'єктивність судді.

Такими підставами, на думку заявника, є те, що в іншій справі № 826/13068/18 Степанюк А.Г. як головуючий суддя за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 ухвалив, на думку заявника, всупереч вимогам адміністративного судочинства постанову про залишення її без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду у вказаній справі - без змін, з якою погодився суд касаційної інстанції, відмовивши у відкритті касаційного провадження, та чим, на думку заявника, створено юридичну колізію.

А тому, з посиланням на п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, якими передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи (п. 2) або за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді (п. 4), позивачем заявлено відвід .

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, а порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу - статтею 40 КАС України.

Так, відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

При цьому, статтею 39 КАС встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід).

Відповідно до положень вказаної статті КАС відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов'язково має бути доведений факт необ'єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з цією нормою, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об'єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

В той же час, згідно з ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі № 640/20005/18 є процесуальна ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про:

- визнання протиправними дій начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради Корната Володимира Володимировича щодо винесення наказу № 277 від 30.10.2018 "Про звільнення ОСОБА_1";

- скасування, як незаконного наказу начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Корната Володимира Володимировича № 277 від 30.10.2018 "Про звільнення ОСОБА_1";

- зобов'язання відповідальних посадових осіб Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної ради України здійснити поворот виконання наказу начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної ради України Корната Володимира Володимировича № 277 від 30.10.2018 "Про звільнення ОСОБА_1";

- зобов'язання відповідальних посадових осіб Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної ради України здійснити поворот виконання наказу начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної ради України вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій № 1 Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної ради України ОСОБА_1, щодо незаконного його звільнення з 30.10.2018.

У справі № 826/13068/18 апеляційним судом переглядалася інша процесуальна ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України щодо іншого предмету спору, а саме дій начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України з винесення розпорядження про оголошення догани, дій заступника начальника щодо надання доручення та підписання вказаними посадовими особами актів, в яких міститься завідомо неправдива інформація, а також скасування вказаного розпорядження, доручення та актів.

Відтак, посилання заявника на результати розгляду, за наслідками апеляційного перегляду процесуальної ухвали суду першої інстанції постановленої в іншій справі з іншим предметом позову, в силу положень ч. 4 ст. 36 КАС України, не можуть бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Проте, у заяві ОСОБА_1 не наведено обставин, які б вказували на безсторонність судді або в чому полягає його упередженість чи необ'єктивність при здійсненні правосуддя у даній справі.

Враховуючи викладене, вважаю, що подана заява про відвід судді Степанюка А.Г. жодним чином не мотивована, зазначені заявником обставини не свідчать про необ'єктивність та упередженість судді.

Обставини, які можуть вказувати, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлений у результаті розгляду справи не встановлено.

Відтак, вважаю відсутніми підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Степанюка Анатолія Германовича у даній справі.

Відповідно до ч. 8 та ч. 12 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Керуючись ст. 38-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Степанюка Анатолія Германовича у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Л.В.Бєлова