Справа № 809/1041/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року № 857/2936/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання -Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західторг ІФ» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі №809/1041/18 (суддя Грицюк П.П., м.Івано-Франківськ) за його позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішень та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Західторг ІФ» (далі - ТОВ) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія, ПН, ЄРПН відповідно) про відмову в реєстрації ПН від 15.12.2017 №13 в ЄРПН від 15.02.2018 №595754/40374602 (далі - Рішення) та рішення Комісії з питань розгляду скарг від 07.03.2018 №26131/40374602 (далі - Рішення-1); зобов'язати ДФС зареєструвати ПН в ЄРПН.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року в позові відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову про визнання протиправним та скасування Рішення, зобов'язання зареєструвати ПН.

В доводах апеляційної скарги посилаючись на порушення контролюючим органом норми підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК) вказує, що ним у квитанції про зупинення реєстрації ПН від 22.12.2017 № (далі - Квитанція) не зазначено чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН. У ній міститься лише загальне посилання на відповідність ПН критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 «Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджених наказом Міністерства фінансів України (далі - Мінфін) від 13.06.2017 №567 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі - МЮУ) 16.06.2017 за №753/30621; далі - Наказ №567, Критерії відповідно). Натомість наведений вище підпункт пункту 201.16 статті 201 ПК вимагає від контролюючого органу конкретного виду критерію. Також посилається на відсутність у Рішенні доводів того, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію ПН. Додатково зазначає, що судом в порушення норм процесуального права в ухвалі про відкриття провадження постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, так як вважає, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, вказує, що ним не отримано ухвали про відкриття провадження, а також відзиву відповідача на позов, що позбавило його можливості подати відповідь на відзив та ті документи на відсутність яких посилалась ДФС.

Відповідач відзиву на апеляцій скаргу не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано всіх первинних документів щодо походження товару, транспортування та зберігання товару, зазначеного в ПН, а надані ним документи є недостатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію ПН. Крім того, вказав що оскарження позивачем Рішення-1 в повній мірі не відновить порушеного права позивача, оскільки основним актом індивідуальної дії, що перешкоджає реєстрації ПН є Рішення, а Рішення-1 не породжує негативних наслідків для скаржника.

Такі висновки суду першої інстанції є лише частково вірними з таких міркувань.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.11.2017 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Ласковецький Бровар» (далі - ТОВ-1) та ТОВ укладено договір поставки №39К (далі - Договір №39К), відповідно до якого продавець (ТОВ-1) продає покупцю (ТОВ) ячмінь в кількості 200 т, за ціною 4500 грн за тону. Відповідно до пункту 4.2 Договору №39К якість товару, що передається в рамках цього договору, повинна відповідати вимогам ДСТУ 3768:2010(а.с.20).

ТОВ-1 (вантажовідправник) виписало ТОВ (вантажоодержувач) товарно-транспортну накладну від 14.12.2017 №257 (далі -ТТН №257) на перевезення вантажу, ячменю в кількості 35,520 т за ціною 3750 грн, на загальну суму 159840 грн, пункт відправлення с.Ластівці, Теребовлянський район, Тернопільська область, пункт розвантаження м.Ходорів, Львівська область (а.с.24).

Крім того, ТОВ-1 на підставі Договору №39К виписав накладну від 14.12.2017 №1273 на поставку 35,520 тон ячменю за ціною 3750,00 грн на загальну суму 159840 грн (далі - Накладна №1273; а.с.18).

05.12.2017 ТОВ (продавець) уклало договір поставки №39П (далі - Договір №39П) з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕМБЕРГ-АГРО» (покупець; далі - ТОВ-2) на покупку ячменю в кількості 70 т, за ціною 5200 грн за 1 т, згідно умов якого покупець зобов'язується здійснити оплату по факту вигрузки товару у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця на підставі рахунку фактури (а.с.21).

21.03.2017 року між ТОВ (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (перевізник; далі - ФОП) укладено договір про надання послуг по перевезенню №04Т (далі - Договір №04Т). Відповідно до цього Договору перевізник зобов'язується доставляти ввірений йому замовником вантаж до пункту призначення в установлені строки та видавати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (а.с.19).

Згідно з заявкою на перевезення від 14.12.2017 №02 (додаток до Договору №04Т; далі - Заявка на перевезення) дата початку робіт 15.12.2017 дата розвантаження до 31.12.2017 (а.с.22).

15.12.2017 позивач виписав ТТН №124 ТОВ-2 на перевезення ячменю в кількості 35,480 т за ціною 4333,33 грн на загальну суму 184496 грн, з м.Івано-Франківськ до пункту розвантаження с.Отиневичі, Жидачівський район, Львівська область (а.с.23).

На виконання умов Договору №39П ТОВ поставлено товар за видатковою накладною від 15.12.2017 №30000124 (далі - ВН №124) та складено ПН, яку направлено в установлені законом строки для реєстрації в ЄРПН (а.с.15-17).

Однак відповідачем згідно Квитанції зупинено реєстрацію ПН відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК, оскільки ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:1003. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення (а.с.26).

12.02.2018 ТОВ по ПН сформовано та надіслано відповідачу Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН, реєстрація якої/го зупинена №6 (далі - Повідомлення), яким надано пояснення, що специфіка роботи ТОВ полягає у оптовій торгівлі та перевезенні зернових культур. Зокрема ПН виписана відповідно до ВН, яка виписана у відповідності до Договору №39П. Товар доставлявся покупцю автомобільним транспортом, що підтверджується відповідними ТТН. Ячмінь підприємство отримало від ТОВ-1 відповідно до Договору №39К, Накладної №1273. Товар доставлявся покупцю автомобільним транспортом, що підтверджується відповідними ТТН. Автотранспорт, який здійснював перевезення було орендовано згідно заявки на перевезення від 14.12.2017 №02 (а.с.14).

15.02.2018 Комісією прийнято Рішення яким відмовлено позивачу у реєстрації ПН, оскільки платником податку подано копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН (а.с.13).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження Рішення, за наслідками якого ДФС прийнято Рішення-1, яким скаргу залишено без задоволення, а Рішення комісії без змін (а.с.12).

Не погодившись з Рішенням та Рішенням-1 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.10 статті 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 ПК в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 даного Кодексу зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 29.12.2010№1246 затверджено «Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН.

Згідно з пунктом 12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За змістом пункту 13 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному КМУ, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 даного Кодексу у разі зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної /розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН затверджені Наказом №567 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Перелік документів).

Пунктом 6 Критеріїв визначено два критерії для проведення моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації встановлюються КМУ.

Постановою КМУ від 29.03.2017№190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова №190) установлено, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу ДФС протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З матеріалів справи видно, що передумовою прийняття Рішення стало зупинення реєстрації ПН за Квитанцією, оскільки встановлено відповідність такої ПН критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв. Разом з тим, у Квитанції не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту шостого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567.

ТОВ на виконання вимог квитанції разом із Повідомленням надано наступні документи: Договір №39К, ТТН №257, Накладна №1273, Договір №39П, Договір №04Т, заявка на перевезення, ВН №124.

Відмова у реєстрації ПН в ЄРПН у Рішенні мотивована тим, що платником податків надано копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію ПН.

Проте, як слушно зауважує апелянт у Рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію ПН.

Матеріалами справи, також підтверджується те, що перелік документів яких не вистачало для реєстрації ПН відповідачем наведено лише у відзиві на позовну заяву. Такі доводи ДФС були прийняті до уваги судом першої інстанції та суд погодився з тим, що позивачем по Договорах №№39К, 39П не надано жодних розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, документів щодо якості товару, не надано підтвердження оплати рахунку-фактури, доручення на право отримання водієм товару.

Так, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача за якими, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказаний висновок, у подібних правовідносинах, викладений Верховним Судом у постанові від 4 грудня 2018 року №821/1173/17.

Наведені обставини суд першої інстанції не дослідив та не дав їм належної правової оцінки, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування Рішення та зобов'язання відповідача зареєструвати ПН.

Водночас, розрахункові документи по договорах №№39К, 39П, рахунок-фактура від 15.12.2017 №110, довіреність від 14.12.2017 №29, виписки по особовим рахункам від 14.12.2015 та 15.12.2017 подано скаржником суду апеляційної інстанції (а.с.59-68).

Між тим, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами ТОВ за якими подані ДФС з Повідомленням документи є первинними документами щодо придбання та постачання товарів та підтверджують реальність здійснення господарської операції між ним та ТОВ-2.

Відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН приймається та надсилаєте платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (підпункт 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК).

У відповідності до пункту 20 Постанови №1246 у разі надходження до ДФС рішенню суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи наведене та встановлену протиправність Рішення суд апеляційної інстанції, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії про відмову в реєстрації ПН та зобов'язати ДФС зареєструвати в ЄРПН ПН, подану ТОВ днем набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги вище перелічених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції, внаслідок неповно з'ясованих обставин справи допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволенні частини позовних вимог ТОВ, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В іншій частині щодо відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Керуючись статтями 308, 310, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західторг ІФ» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 лютого 2018 року №595754/40374602 та зобов'язання зареєструвати податкову накладну, скасувати та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 лютого 2018 року №595754/40374602.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 15 грудня 2017 року №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 4 лютого 2019 року.