Справа № 240/5702/18
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Житомир справа № 240/5702/18

категорія 11.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов"язання здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.20-25), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 № 3-369/03-23/184/2018 з 1 серпня 2018 року;

- зобов'язати Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок і виплату їй щомісячного довічного утримання в розмірі 82 % суддівської винагороди, визначеної у довідці Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 № 3-369/03-23/184/2018, без обмеження граничним розміром, починаючи з 1 лютого 2018 року, з урахуванням фактично проведених виплат.

В обґрунтування позову зазначає, що з 01.01.2018 відбулись зміни в чинному законодавстві, які вплинули на розмір суддівської винагороди працюючих суддів, а так як розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди суддів відповідних суддів, то позивачу відповідачем має бути проведено перерахунок його місячного довічного грошового утримання з 01.02.2018 з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 14.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав письмовий відзив на позовну заяву (а.с.37-39), в якому вказав, що вимога про проведення перерахунку задоволенню не підлягає, оскільки "Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 року № 2415-VIII (набрав чинності 22 липня 2018року) внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, як розрахункової величини, ч.1 ст.58 Конституції України передбачено, що закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи". Також зазначив, що компетенція Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку суддівської винагороди є дискреційним повноваженням та виключною функцією уповноваженого органу і задоволення позову є втручанням у дискреційні повноваження; позивач, заявляючи вимогу про перерахунок і виплату їй щомісячного довічного утримання з 01.02.2018 пропустила шестимісячний строк звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 26, 28-32), ОСОБА_1 була звільнена у відставку з посади судді Апеляційного суду Житомирської області, перебуває на обліку в Бердичівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, отримуючи щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VII "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 82% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

26.07.2018 позивач отримала довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №3-369/03-23/184/2018 (а.с. 10) в якій зазначено, що станом на 01.01.2018 суддівська винагорода ОСОБА_1 складає 29073,00 грн.

16.11.2018 позивач звернувся до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо донарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Листом від 26.11.2018 № Є-215 (а.с. 11) Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що "перерахунок проводиться з 01.08.2018, оскільки Закон 2415 набрав чинності з 22.07.2018".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 141 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) (далі - Закон України № 2453-VI) визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Починаючи з 30.09.2016 Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" втратив чинність, у зв'язку з набранням чинності Законом України від 02.06.2016 № 1402- VIІІ "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України № 1402- VIІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України № 1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 133 Закону України № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з ч. 1, 2 статті 135 Закону України № 1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402- VIІІ визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

З аналізу вищезазначених норм, вбачається, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає перерахунку у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, яка у свою чергу залежить від розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (у редакції до 21.07.2018) встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат; до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

22.07.2018 набрав чинності Закон України від 15.05.2018 №2415-VII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (чи) суміжних прав", яким було внесено зміни до Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та встановлено, що до внесення змін щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.

Таким чином, дію Закону України від 15.05.2018 №2415-VII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (чи) суміжних прав" поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 гривні, а тому саме з цієї дати є підстави для проведення позивачу перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, у зв'язку з зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач здійснивши позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області № 3-369/03-23/184/2018 від 26.07.2018 з 01.08.2018, а не з 01.01.2018, не вірно тлумачив норми Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав та Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а тому визнає дії відповідача щодо проведення перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання з 01.08.2018 на підставі вказаної довідки протиправними та вважає за необхідне для ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушення з боку суб'єкта владних повноважень, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 82 % суддівської винагороди на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області № 3-369/03-23/184/2018 від 26.07.2018 з урахуванням проведених виплат.

Покладення такого обов'язку на відповідача не є втручанням в його дискреційні повноваження, перебиранням функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов'язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Щодо вимоги позивача зобов'язати здійснити такий перерахунок без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, то вона задоволенню не підлягає, оскільки матеріалами справи не підтверджується, що при здійсненні перерахунку зазначеного утримання на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області № 3-369/03-23/184/2018 від 26.07.2018 мало місце обмеження граничного розміру такого утримання позивачу.

Оцінюючи аргументи відповідача щодо відсутності підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2018 року, оскільки відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі, судом ураховано наступне.

Частиною першою статті 58 Основного Закону України проголошено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 справа № 1-рп/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), вказав, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

У пункті 3 цього ж рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Надання зворотної дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

У свою чергу, Закон №2415-VІІІ містить застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600,00 грн., а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, законодавець у Законі № 2415-VІІІ визначив час, з якого застосовується змінена розрахункова величина для нарахування суддівської винагороди, а саме починаючи з 01 січня 2017 року.

Суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві, про те, що позивач звернулася до суду з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, позаяк відповідач помилково ототожнює строк звернення до суду, встановлений процесуальним Законом, із датою виникнення права позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 352, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 номер НОМЕР_1) до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Л. Карастоянової, 29, м. Бердичів, Житомирська обл., 13312, код 37752900) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Бердичівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області № 3-369/03-23/184/2018 від 26.07.2018 з 01.01.2018.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 82 % суддівської винагороди на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області № 3-369/03-23/184/2018 від 26.07.2018 з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання здійснити такий перерахунок без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 352, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк