Справа № 500/2200/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/143/19

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, управління Державної казначейської служби у м. Тернополі про визнання бездіяльності протиправною, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року про повернення позовної заяви (суддя першої інстанції Мірінович У.А., м. Тернопіль)

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, управління Державної казначейської служби у м. Тернополі про визнання протиправною бездіяльності Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яка полягала у несвоєчасному надсиланні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №12142828 до виконання Державною прикордонною службою України з метою реального припинення тимчасового обмеження права позивача виїжджати за межі України, стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання коштів з рахунку призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади за бюджетною програмою 3504030 на користь позивача 6780 грн на відшкодування майнової шкоди та 18615 грн на відшкодування моральної шкоди завданої їй незаконною бездіяльністю Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, стягнення з Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь позивача судові витрати (витрати на правничу допомогу) в розмірі 6213,38 грн, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, управління Державної казначейської служби у м. Тернополі про визнання бездіяльності протиправною було повернуто позивачеві.

Із цією ухвалою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апелянт зазначила, що не пропустила строк звернення до суду, до позовної заяви нею було додано доказ сплати судового збору. Також зазначає, що законодавством не встановлена жодна методика розрахунку моральної шкоди, а нею в позовній заяві доведено факт порушення її прав суб'єктом владних повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху з наданням десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29.10.2018 була надіслана позивачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену в позовній заяві.

23 листопада 2017 року до Закарпатського окружного адміністративного суду повернувся конверт з вкладенням з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу з таких мотивів.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачу направлялась ухвала про залишення адміністративного позову без руху, однак поштове відправлення з вказаною ухвалою повернулось без вручення з незалежних від суду причин, а саме у зв'язку із закінченням терміну зберігання, тому, відповідно до вимог ст. 126 КАС України, таке відправлення вважається таким, що вручено належним чином.

Апеляційний суд вважає, що посилання суду першої інстанції на ст. 126 КАС України є помилковим, оскільки дана норма стосується порядку виклику в суд осіб, які беруть участь у справі, шляхом вручення їм повістки.

Частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Вимогами частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно матеріалів справи, копію ухвали судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року не було вручено позивачу, а поштове відправлення, надіслане судом 29.10.2018 повернуто до суду (а.с. 34-35).

Пунктом 99 Постанови Кабінету Міністрів України №270 від 5 березня 2009 року «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» передбачено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Пунктом 110 Правил встановлено, що у разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). Повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресованих до запитання та на абонементну скриньку, вкладаються відповідно до картотеки «До запитання» та до абонементної скриньки адресата.

Згідно пункту 116 цього нормативного акту у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Пункт 117 встановлює, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, поштове відділення мало право повернути рекомендований лист, яким позивачу було надіслано копію ухвали про залишення позовної заяви без руху лише з закінченням строку зберігання після повторного повідомлення про надходження поштового відправлення, якщо адресат не з'явився протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження.

Однак, як вбачається з відстеження поштового відправлення з штриховим ідентифікатором №317 на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта», таке не вручено 01.11.2018 з «інших причин». Проте, на конверті поставлена відмітка поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, 01.12.2018 зазначене поштове відправлення було відправлене за зворотньою адресою до суду першої інстанції, на конверті наявна лише одна відмітка відділення поштового зв'язку про повідомлення адресата про надходження поштового відправлення від 01.11.2018, отже не було дотримано вимог щодо повторного повідомлення адресата про надходження відправлення.

Таким чином, позивач з об'єктивних причин не отримав копію ухвали судді від 29 жовтня 2018 року.

За таких обставин суд дійшов переконання про наявність обставин, що унеможливили усунення недоліків позовної заяви, що призвело до позбавлення права позивача на судовий захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до статті 320 КАС України оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання, то таку ухвалу слід скасувати, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 243, ст.ст. 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 500/2200/18 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик