Справа № 1140/2872/18
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Кропивницький Справа № 1140/2872/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Кармазиної Т.М.,

за участю секретаря - Сириці І.О., Дигас В.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Панфілова О.Г.,

третьої особи - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - управління містобудування та архітектури міської ради міста Кропивницького, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_6, ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Шамари Олександра Михайловича №261 від 25.05.2018.

Ухвалою від 30.10.2018 відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 29.11.2018 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління містобудування та архітектури міської ради міста Кропивницького (а.с.38-39).

Ухвалою суду від 10.12.2018 залучено до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.95-96).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в 2015 році нею, у законний спосіб, було отримано паспорт прив'язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності від 07.10.2015 №3428 та виконано всі необхідні вимоги паспорта прив'язки. Проте, майже через 3 роки, 25.05.2018, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Шамарою О.М., за наслідками проведення позапланової перевірки, прийнято рішення №261, яким скасовано дію вказаного паспорта прив'язки тимчасової споруди. Також, зазначала, що дане рішення мотивовано тим, що паспорт прив'язки тимчасової споруди прийнято з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: п.п.2.6, 2.11 та Додатку 1 до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244. При цьому, позивач звертає увагу на те, що у оскаржуваному рішенні не зазначено конкретні підстави, передбачені п.2.27 Порядку, для анулювання паспорта прив'язки та вимоги чинного законодавства, які на думку відповідача, порушені при отримані цього документа, не вказані конкретні обставини та факти, з якими пов'язується незаконність скасованого паспорта прив'язки, а також не вказано підставу для проведення позапланової перевірки, та які порушення було виявлено під час її проведення. Крім цього, зазначає, що в оскаржуваному рішенні зазначено "скасувати" дію паспорта прив'язки, тоді як Порядком не передбачено таких повноважень, а вказано про можливість "зупинення" або "анулювання" дії паспорта прив'язки, що, на думку позивача, свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваного рішення, а також не в межах повноважень та не у спосіб, визначений законом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі із зазначених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні, та письмовому відзиві на позов (а.с.22-23), заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Шамарою О.М. дотримано правових норм чинного законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення. Оскільки, документальну перевірку щодо відповідності вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності прийнятого рішення об'єктом нагляду по видачі паспорта прив'язки від 07.10.2015 № 3428 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, здійснено відповідачем у зв'язку з надходженням 02.05.2018 на адресу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області звернення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з приводу порушень вимог законодавства з боку управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради під час видання позивачу зазначеного паспорта прив'язки. Під час перевірки відповідачем встановлено, що паспорт прив'язки тимчасової споруди від 07.10.2015 № 3428 видано позивачу з порушенням вимог пунктів 2.6, 2.11 та Додатку 1 до Порядку № 244, що зафіксовано в складеному відповідачем акті перевірки від 25.05.2018. У зв'язку з чим, 25.05.2018, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, за наслідками проведення позапланової перевірки, прийнято рішення №261, яким скасовано дію вказаного паспорта прив'язки тимчасової споруди.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - управління містобудування та архітектури міської ради міста Кропивницького, у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.119), та виклавши свою думку стосовно позову у письмових поясненнях (а.с.115-117), в яких зазначав, що із системного аналізу положень Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015, вбачається, що головні інспектори будівельного нагляду вправі скасувати або зупинити дію рішення об'єкта нагляду, якщо останнє порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності. При цьому, на думку третьої особи, скасування рішення об'єкта нагляду є крайнім заходом, спрямованим на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності, та може бути застосований лише у випадках, коли у контролюючого органу відсутні інші можливості до забезпечення дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, зокрема, у випадку неможливості усунення виявлених порушень під час або після проведення перевірки. При цьому, вважає, що недоліки, зазначені в акті порушень будівельного законодавства Держархбудінспекція, зокрема, порушення п. 2.6, 2.11 та Додатку 1 до Порядку № 244, можливо було усунути шляхом внесення доповнень до паспорту прив'язки тимчасової споруди від 07.10.2015 року №3428 на розміщення торговельного павільйону для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (а.с.115-116).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_6, ОСОБА_4 в судовому засіданні та письмових поясненнях (а.с.107-108) зазначали, що вважають оскаржуване рішення прийнятим відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Оскільки, згідно договору оренди землі №1 від 15.10.2012, зареєстрованому в Державному реєстрі 11.12.2012 земельна ділянка кадастровий номер: НОМЕР_4, площею 0,07, за адресою: АДРЕСА_2 перебуває в оренді ОСОБА_6, яка в подальшому передала в суборенду ОСОБА_4 На вказаній земельній ділянці розміщена металева нежитлова споруда. Матеріалами виносу в натурі земельної ділянки кадастровий НОМЕР_4, встановлено самовільне користування частиною вказаної ділянки (3,17x6,85). Отже, на думку третіх осіб, видання позивачу паспорта прив'язки тимчасової споруди на земельній ділянці кадастровий НОМЕР_4, від 07.10.2015 №3428 порушило права ОСОБА_6, що на їх думку свідчить про законність оскаржуваного рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач вперше звернулася із заявою щодо розміщення тимчасової споруди 14.05.2015, яка була зареєстрована за №10047/438 від 14.05.2015 (а.с.86). Проте позивачу надано відповідь, що її звернення знято з розгляду (а.с.85).

30.09.2015 ФОП ОСОБА_5 звернулася до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради із заявою про погодження місця розташування тимчасової споруди площею 21 кв. м по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2, для провадження підприємницької діяльності (а.с.84).

Листом від 05.10.2015 №3356 Управління повідомило позивача, що вважає можливим розміщення вищезазначеної тимчасової споруди (а.с.83).

06.10.2015 ФОП ОСОБА_5 звернулася із заявою щодо оформлення паспорту прив'язки тимчасової споруди, додавши при цьому вичерпний перелік документів (а.с.80-82, 91-93).

07.10.2015 Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради було видано позивачу паспорт прив'язки тимчасової споруди, реєстраційний №3428, а саме стаціонарна тимчасова споруда (павільйон (поз. 1) по наданню послуг населенню розміром 3х7 м (площею 21.0 кв.м.) на розі АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 відповідно до комплексної схеми розміщення тимчасових споруд та архітипів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в м.Кіровограді, затвердженої рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 10.09.2015 №488, терміном до 07.10.2020 (а.с.79).

12.10.2015 року позивачем подано до Управління заяву, у якій зазначено, що вона вимоги паспорта прив'язки виконала в повному обсязі (а.с.90).

Також встановлено, що 25.05.2018 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Шамарою О.М. на підставі наказу №621 від 21.05.2018, направлення на проведення перевірки №14 від 21.05.2018 (а.с.32-32-зв.), проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради у період з 22.05.2018 по 25.05.2018, про що складено відповідний акт від 25.05.2018 (а.с.33-34).

Згідно даного акту перевіркою встановлено, що 07.10.2015 управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради видано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 паспорт прив'язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності №3428 на об'єкт "Стаціонарна тимчасова споруда (павільйон (поз. 1) по наданню послуг населенню розміром 3х7 м (площею 21.0 кв.м.) на розі АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2, терміном до 07.10.2020.

Відповідно до висновків даного акту перевірки зазначений паспорт прив'язки тимчасової споруди виданий управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради з порушенням вимог пунктів 2.6., 2.11 та Додатку 1 до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", а саме зазначено:

до схеми розміщення тимчасової споруди не внесені дані щодо площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування у гектарах, що передбачено додатком 1 до Порядку;

на схемі розміщення тимчасової споруди не нанесено червоні лінії, лінії регулювання забудови та місця підключення до інженерних мереж, а також дані не відображені в експлікації, що передбачено додатком 1 до Порядку;

на схемі розміщення тимчасової споруди не нанесено умовні позначення, що передбачено додатком 1 до Порядку;

у складі паспорта прив'язки тимчасової споруди наявні два ескізи фасадів тимчасової споруди у кольорі М 1:50, розроблені ПП «СервісІнвест» та ПрАТ «Інститут «Кіровоградагропроект», що не передбачено п.2.6 та п.2.11 Порядку.

На підставі висновків зазначеного акту 25.05.2018, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Шамарою О.М., за наслідками проведення позапланової перевірки, прийнято рішення №261, яким скасовано дію вказаного паспорта прив'язки тимчасової споруди (а.с.35).

Відповідно до статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 (в редакції Закону від 01.09.2015) тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п.1.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011 (далі за текстом - Порядок №244) цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Так, відповідно до п.1.4 Порядку №244 паспорт прив'язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території.

Згідно п.2.1 Порядку №244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС (додаток 1).

Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив'язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним (п.п.2.2, 2.3 Порядку №244).

За п.п.2.5, 2.6 Порядку №244 про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів України"; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Згідно п.2.10 Порядку №244 паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до п.2.11 Порядку №244 паспорт прив'язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів тимчасової споруди у кольорі М 1:50 (для стаціонарних тимчасових споруд); технічні умови щодо інженерного забезпечення тимчасової споруди, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

Паспорт прив'язки тимчасової споруди не надається за умов: подання неповного пакета документів, визначених пунктом 2.6 цього Порядку; подання недостовірних відомостей, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку. Ненадання паспорта прив'язки з інших підстав не допускається (п. 2.14 Порядку №244).

Строк дії паспорта прив'язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень (п. 2.17 Порядку №244).

Згідно п.2.23 після розміщення тимчасової споруди замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку, у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорта прив'язки.

За приписами п.2.27 Порядку №244 дія паспорта прив'язки ТС анулюється за таких умов:

- недотримання вимог паспорта прив'язки при її встановленні;

- невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив'язки;

- надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку під час підготовки паспорту прив'язки.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для анулювання дії паспорта прив'язки.

Виходячи зі змісту наведених норм, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був в оскаржуваному рішенні чітко вказати на наявність конкретної умови анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди, вичерпний перелік яких встановлено п.2.27 Порядку №244, та була підставою для анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди від 07.10.2015 №3428, виданого позивачу.

Натомість, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач посилається, як на підставу його прийняття, на те, що паспорт прив'язки тимчасової споруди, виданий позивачу, прийнято з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності а саме: п.п.2.6, 2.11 та Додатку 1 до Порядку №244 (а.с.35).

При цьому, в судовому засіданні представником відповідача не наведено наявності умов для анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди, які встановлено п.2.27 Порядку №244.

Доказів наявності у відповідача, встановлених законодавством України, повноважень щодо анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди за наявності умови, зазначеної відповідачем в оскаржуваному рішенні, зокрема, прийняття його з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності а саме: п.п.2.6, 2.11 та Додатку 1 до Порядку №244, суду не надано.

Суд зазначає, що така умова для анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди пунктом 2.27 Порядку №244 не передбачена.

Відтак, посилання відповідача у оскаржуваному рішенні, як на підставу його прийняття, на те, що паспорт прив'язки тимчасової споруди, виданий позивачу, прийнято з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності а саме: п.п.2.6, 2.11 та Додатку 1 до Порядку №244, на переконання суду, є безпідставним, оскільки це суперечить п.2.27 Порядку №244, та передбачених цієї нормою умов для анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди в оскаржуваному рішенні не наведено.

Таким чином, відповідачем не підтверджено, а судом не встановлено наявність умов для анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди №3428, виданого управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, на об'єкт "Стаціонарна тимчасова споруда (павільйон (поз. 1) по наданню послуг населенню розміром 3х7 м (площею 21.0 кв.м.) на розі АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2. Що виключає наявність правових підстав для прийняття відповідачем рішення про анулювання даного паспорта прив'язки тимчасової споруди.

До того ж, суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні не правильно зазначено дату паспорта прив'язки.

Щодо посилання представника відповідача, що до схеми розміщення тимчасової споруди не внесені дані щодо площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування у гектарах, що передбачено додатком 1 до Порядку, суд зазначає.

Так, за нормами пунктів 2.3, 2.6 та 2.11 Порядку №244 перелік документів для отримання паспорта прив'язки ТС є вичерпним.

Зазначеними пунктами не передбачено надання документів про відведення земельних ділянок під розміщення ТС.

Згідно з пунктом 2.7 Порядку № 244 паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Таким чином, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок №244 не містять юридичних приписів щодо обов'язкового попереднього або наступного набуття суб'єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на які вони мають бажання встановити тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності.

Стосовно Додатка 1 до Порядку № 244, який передбачає надання інформації щодо площі земельної ділянки згідно з документами землекористування, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України видало лист від 21 лютого 2012 року № 7/14-2737, відповідно до якого було роз'яснено, що така інформація наводиться у випадках, коли заявник уже є власником земельної ділянки і має намір розмістити тимчасову споруду саме на цій земельній ділянці. У інших випадках надання такої інформації не є обов'язковим.

Отже, Додаток 1 до Порядку №244 не встановлює, порівняно з текстом Порядку № 244, нових норм і правил поведінки, а лише визначає форму документа, що має назву «Паспорт прив'язки».

Таким чином, для розміщення тимчасової споруди за умови наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, земельна ділянка не відводиться, а обов'язок щодо зазначення площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування стосується лише тих суб'єктів господарювання, які є власниками земельної ділянки.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №905/1552/16.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.41-1 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.5 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 (далі Порядок №698) у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право, зокрема скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Відповідно до п.п.31, 32 Порядку №698 головний інспектор будівельного нагляду перевіряє виконання об'єктом нагляду припису шляхом проведення позапланової перевірки. Якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Водночас, механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначено вказаним вище Порядком №244, пунктами 2.26 та 2.27, якого передбачено лише дві дії у випадку порушення вказаного порядку, а саме: призупинення та анулювання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ні Порядком №244, ні Порядком №698 не передбачено можливості для скасування Паспорту прив'язки тимчасової споруди. Таким чином, з наведених норм вбачається наявність у відповідача повноважень щодо скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду, а не скасування дії паспорта прив'язки тимчасової споруди.

Також, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії" від 24 червня 2003 року, за правовою позицією якого: "особа-суб'єкт приватного права, не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки".

З урахуванням вищенаведених обставин, виходячи з наведеної правової позиції Європейського суду з прав людини, надаючи оцінку спірному рішенню, суд зазначає, що останнє є необґрунтованим, з нього не вбачаються дійсні та об'єктивні підстави для анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди, а також дане рішення прийнято з порушенням принципу "пропорційності", без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача по цій справі, оскільки відповідні органи виконавчої влади, або місцевого самоврядування, мали виправити свої помилки до реалізації позивачем набутих ним внаслідок отримання відповідного дозволу (паспорту прив'язки) прав на встановлення тимчасової споруди, та до понесення позивачем відповідних витрат для встановлення тимчасової споруди.

Стосовно пояснень третіх осіб про порушення позивачем прав останніх щодо користування земельною ділянкою кадастровий НОМЕР_4, за адресою: АДРЕСА_2, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що земельна ділянці кадастровий НОМЕР_4, за адресою: АДРЕСА_2, яка перебуває у комунальній власності міської ради міста Кропивницького, згідно договору №1 від 15.10.2012 була надана в оренду ОСОБА_6, яка, згідно договору від 05.02.2017, надала зазначену земельну ділянку в суборенду ОСОБА_9 (а.с.56-58, 61-62), що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №152156287 від 09.01.2019 (а.с.110-112).

Однак, доказів, які б підтверджували порушення позивачем прав третіх осіб, які б підлягали захисту в порядку адміністративного судочинства, суду не надано.

Разом з тим, суд зауважує, що так можливо будуть порушені права третіх осіб позивачем щодо користування земельною ділянкою кадастровий НОМЕР_4, за адресою: АДРЕСА_2, однак, такий спір не відноситься до юрисдикції адміністративного суду та підлягав би вирішенню в іншому судочинстві.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, винесеним не у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про його протиправність та скасування.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження; розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету; бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Відповідач у справі - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області - не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки не є самостійною бюджетною установою, а є структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відтак, здійснені позивачем документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 1762 грн. (а.с.2) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул. Дворцова, 28), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління містобудування та архітектури міської ради міста Кропивницького (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 68, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_3) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №261 від 25 травня 2018 року головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, яким скасовано дію паспорта прив'язки тимчасової споруди №3428 від 07 жовтня 2015 року.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1) здійснені судові витрати на оплату судового збору в сумі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено - 05.02.2019.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина