Справа № 1140/2340/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2340/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року в адміністративній справі №1140/2340/18 (головуючий 1-ї інстанції Притула К.М., рішення в повному обсязі виготовлено 20.09.2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.08.2018 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 10.08.2018 року №23-к про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом неповно з'ясовані обставини справи; недоведені обставини, які суд першої інстанції вважає встановленими; висновки суду не відповідають обставинам справи; порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В апеляційній скарзі позивач просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач подав суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Гайворонської районної державної адміністрації (а.с.13).

Згідно тексту адміністративного позову, ОСОБА_1 30.07.2018 року подав керівнику апарату Гайворонської РДА заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати тривалістю один календарний день 31.07.2018 року (а.с.19).

На підставі доповідної записки начальника відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Гайворонської РДА складено акт про відсутність ОСОБА_1 на роботі 31.07.2018 року без поважних причин з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. впродовж дня (а.с.14).

Наказом керівника апарату Гайворонської РДА від 02.08.2018 року №22-к, відкрито дисциплінарне провадження стосовно позивача (а.с.16).

Відповідно до висновку дисциплінарної комісії з розгляду справ апарату районної державної адміністрації про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності від 09.08.2018 року рекомендовано керівнику апарату районної державної адміністрації при прийнятті рішення про притягнення державного службовця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку застосувати такий вид дисциплінарного стягнення, як догана за прогул державного службовця без поважних причин відповідно до статей 64-67 Закону України «Про державну службу» (а.с.56).

09.08.2018 року головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату районної державної адміністрації внесено подання керівнику апарату Гайворонської РДА, яким рекомендовано при прийнятті рішення про притягнення державного службовця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку застосувати такий вид дисциплінарного стягнення, як догана за прогул державного службовця без поважних причин відповідно до статей 64-67 Закону України «Про державну службу» (а.с.71).

10.08.2018 року керівником апарату Гайворонської РДА видано наказ №23-к, яким накладено на ОСОБА_1 за прогул державного службовця без поважних причин дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани відповідно до статтей 64, 65, 66, 67 Закону України «Про державну службу». Вказаний наказ виданий на підставі пропозиції дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату Гайворонської РДА від 09.08.2018 року (а.с.17).

16.08.2018 року керівником апарату Гайворонської РДА видано наказ №25-к, яким внесено зміни до наказу від 10.08.2018 року №23-к «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення», а саме змінено підставу для видання наказу на подання дисциплінарної комісії від 09.08.2018 року (а.с.64).

Не погодившись з наказом відповідача про накладення дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем допущено порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення відповідає ступеню вини та тяжкості проступку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Принципи, правові та організаційні засади державної служби визначає Закон України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі по тексту - Закон №889-VIII).

Відповідно до статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов'язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

Особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців урегульовано статтею 64 Закону №889-VIII, відповідно до якої за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 12 частини 2 цієї ж статті визначено, що дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (частина перша статті 66 Закону №889-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 66 Закону №889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною шостою статті 66 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Приписами частини третьої статті 69 Закону №889-VIII визначено, що дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об'єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку (частина дев'ята статті 69 Закону №889-VIII).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення (частина десята статті 69 Закону №889-VIII).

Відповідно до частини одинадцятої статті 69 Закону №889-VIII суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно з частиною першою статті 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Частиною другою статті 73 Закону №889-VIII визначено зміст дисциплінарної справи.

Як вбачається з матеріалів дисциплінарної справи, позивач 06.08.2018 року надавав письмові пояснення дисциплінарній комісії апарату Гайворонської РДА, в яких зазначив, що 31.07.2018 року йому необхідно було з'явитись до обласної лікарні на консультацію лікаря для отримання життєво необхідних ліків. Про потребу поїздки до обласної лікарні він повідомив начальника відділу Зозолю Т.М., Василишин В. та керівника апарату Гайворонської РДА Смілянець А.А.(а.с.18).

Разом з тим, в письмових поясненнях, поданих до дисциплінарної комісії керівником апарату Смілянець А.А., начальником відділу ведення Державного реєстру виборців Державного реєстру виборців апарату РДА Зозулею Т.М. та головним спеціалістом-юрисконсультом відділу управління персоналом апарату РДА Василишин В.В. (а.с.46-48) зазначено, що про підстави для відпустки позивач не повідомляв, заява ОСОБА_1 про надання відпустки без збереження заробітної плати також не містить таких обгрунтувань.

Крім того, що з копії заяви ОСОБА_1 про надання йому відпустки без збереження заробітної плати тривалістю 1 календарний день на 31.07.2018 року, вбачається, що така заява не була погоджена керівником апарату Гайворонської РДА, на заяві відсутня резолюція про надання згоди на відпустку (а.с.19).

Керівником апарату Гайворонської РДА наказ про надання відпустки ОСОБА_1 на підставі вказаної вище заяви не видавався.

Таким чином, судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 31.07.2018 року був відсутній на роботі без видання наказу про надання відпуски без збереження заробітної плати.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що його відсутність на робочому місці 31.07.2018 року не може вважатись прогулом без поважних причин, оскільки в цей день він законно вважав, що перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, що було погоджено з його безпосереднім керівником - начальником відділу ведення державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації Зозулею Т.М. та не заперечувалось керівником апарату Смілянець А.А..

Колегія суддів не приймає до уваги таке посилання, оскільки єдиною законною підставою для перебування у відпустці є наявність відповідного наказу керівника апарату Гайворонської РДА, який в даному випадку відсутній.

Також, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 25 Закону України «Про відпустки» відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов'язковому порядку учасникам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - тривалістю до 14 календарних днів щорічно.

Вказане посилання апелянта є безпідставним та колегією суддів до уваги не приймається, оскільки, по-перше: заява позивача про надання відпустки не має посилання на вказаний вище Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та по-друге: як зазначалось вище, єдиною законною підставою для перебування у відпустці (в тому числі і на підставі пункту 4 частини першої статті 25 Закону України «Про відпустки») є наявність відповідного наказу керівника апарату Гайворонської РДА, який в даному випадку відсутній.

Апелянтом не заперечується той факт, що наказ про надання йому відпустки без збереження заробітної плати на 31.07.2018 року не видавався.

Колегія суддів вважає, що єдиною законною підставою відсутності позивача на роботі 31.07.2018 року міг бути відповідний наказ керівництва, з яким позивач повинен бути ознайомлений під особистий підпис.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених Законом №889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною другою статті 65 Закону №889-VIII визначено, що прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин є дисциплінарним проступком.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права на працю визначені Кодексом законів про працю України, частиною першою статті 139 якого визначено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Відсутність працівника на роботі без поважних причин (прогул) за своєю природою є грубим порушенням трудової дисципліни і, як наслідок, тягне за собою накладення одного з видів дисциплінарного стягнення - догану або звільнення.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку - прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, йому може бути оголошено догану (частина третя статті 66 Закону №889-VIII).

Законодавством не визначено конкретний перелік поважних причин для відсутності на робочому місці. Отож, ця категорія є оціночною і слід зважати на обставини у кожному конкретному випадку.

З метою кваліфікації відсутності ОСОБА_1 на роботі як прогул, Гайворонською РДА вжито передбачених законодавством заходів, а саме: задокументовано його відсутність на роботі більше трьох годин актом відсутності на роботі та з'ясовано, що причини відсутності позивач не повідомляв, наказу про надання йому відповідної відпустки не було видано.

Щодо доводів позивача про те, що його не ознайомили з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 74 Закону №889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подавав заяву від 06.08.2018 року про надання йому завірених належним чином копій документів, що використовуються або будуть використані проти нього в дисциплінарному провадженні (а.с.22).

Листом від 09.08.2018 року відповідач повідомив позивача, що для ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи йому необхідно звернутися із письмовою заявою до секретаря дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату районної державної адміністрації Рекути Ж.А. (а.с.15).

Позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів подання заяви до секретаря дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату районної державної адміністрації про ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність наказу від 10.08.2018 року №23-к «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року в адміністративній справі №1140/2340/18 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року в адміністративній справі №1140/2340/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак