Справа № 159/68/19
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/68/19
Провадження № 2-а/159/16/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 3 полку 2 УПП в м.Києві ДПП Онищенко Ярослава Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора роти 1 батальйону 3 полку 2 УПП в м.Києві ДПП Онищенко Ярослава Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №747085 від 25.12.2018 року.

Як вбачається із вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач 25.12.2018 року о 17 год. 13 хв. керував автомобілем Івеко д/н НОМЕР_3, на а/д М-01 Київ - Чернігів, 20 км., перевозив великогабаритний вантаж в ожеледицю, а також обігнав т//з, що рухався зі швидкістю 30 км/год, чим порушив п. 22.5 ПДР, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 132 - 1 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки відповідачем не надано доказів того, що він порушив вимоги ПДР України. Просив скасувати постанову відповідача від 25.12.2018 року, а провадження у справі закрити.

Позивач вказує, що в зазначену дату керував автомобілем та був зупинений о 17 год. 13 хв. коли він прямував автомобілем НОМЕР_3 на а/д М-01 Київ - Чернігів, 20 км., перевозив великогабаритний вантаж, однак жодних ПДР не порушував.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів -понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Зазначив , що рухався згідно Дозволу №595 НГ від 14.12.2018 року.

В позову зазаначає, що при русі неухильно дотримувалися ПДР - погодні умови були сприятливими (не було ні дощу, ні снігу, ні снігопаду), дорожнє покриття було чистим (усе полотно дороги було очищене від залишків минулого снігу та посипане піщано-солевою сумішшю) - жодних ознак ожеледі чи ожеледиці не було. Тим більше перед його т/з рухалася спеціалізована машина дорожніх служб та здійснювала посипання дороги.

Крім того позивач , зазначив ,що у вказаний у постанові час його т/з був зупинений відповідачем для перевірки наявності дозвільних документів. Після зупинки та перевірки документів, було встановлено, що уся узгоджувальна документація у нього в порядку. Відповідач повідомив його , що він може їхати далі, а Постанову йому надішлють поштою, адже він уже вніс анкетні дані позивача до постанови на підставі відомостей з автоматизованої бази. На жодні заперечення, пояснення та доводи відповідач не реагував, а виніс оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення.

Крім того інспектор вніс до постанови, ще й відомості про те, що ніби-то він здійснював обгін т/з, що рухався з швидкістю 30 км/год.

Надати будь-які докази начебто вчиненого ним правопорушення відповідач відмовився, натомість склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Враховуючи, що оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог ст.ст. 33, 251, 252 КУпАП, оцінка доказів не проводилась, об'єктивного та законного розгляду справи не відбувалося та його законні права (зокрема і право на правову допомогу) відповідачем ігнорувалися, в оскаржуваній постанові взагалі не міститься його пояснень та посилань на докази, якими він обґрунтовував законність своїх дій. Вважає її незаконною.

Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності,

передбаченої ст.132-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 грн., серії НК №747085 від 25.12.2018 року.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.01.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено строк до 14.01.2019 року для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав матеріали адміністративного позову та ухвалу про відкриття провадження у справі 14.01.2019 року, однак відзив на пред'явлений позов не подав.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

За змістом оскаржуваної постанови, вбачається, що інспектора роти 1 батальйону 3 полку 2 УПП в м.Києві ДПП Онищенко Ярослава Анатолійовича 25.12.2018 року винесено постанову серії НК №747085 від 25.12.2018 року та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 25.12.2018 року о 17 год. 13 хв. керував автомобілем Івеко д/н НОМЕР_3, на а/д М-01 Київ - Чернігів, 20 км., перевозив великогабаритний вантаж в ожеледицю, а також обігнав т//з, що рухався зі швидкістю 30 км/год, чим порушив п. 22.5 ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 132 - 1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, які доводяться шляхом надання доказів.

Належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, а саме порушення ОСОБА_1 вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху відповідачем не подано та жодним чином не спростовано тверджень позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За вказаних обставин вина відповідача не може вважатись доведеною.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, як і не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення такого правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора поліції роти 1 батальйону 3 полку 2 УПП в м.Києві ДПП молодшого лейтенанта поліції Онищенко Ярослава Анатолійовичавід 20 жовтня 2018 року серії НК №747085 від 25.12.2018 року, якою піддано ОСОБА_1адміністративному стягненню за ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510( п'ятсот десять) грн.-скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення виготовлено 04 лютого 2019 року.

Головуючий:В. О. Лесик