Справа № 461/9105/18
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/9105/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Пелех О.А.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника управління

безпеки міста

Львівської міської ради Бовша О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1) до інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорича Тараса Миколайовича ( адреса: АДРЕСА_2) про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорича Тараса Миколайовича, в якій просить суд скасувати постанову ЛВ № 157 по справі про адміністративне правопорушення від 19.11.2018 року, а справу закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Федорича Тараса Миколайовича ЛВ № 157 від 19.11.2018 р позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за зупинку автомобілем марки Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 на пішохідному переході по пр. Шевченка, 8 у м. Львові. Зазначає, що накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що винних дій не вчиняв, оскільки зупинка автомобіля була вимушеною. При виїзді на перехрестя з проспекту Шевченка на вулицю Чайковського, пропустивши транспортні засоби, що рухались головною дорогою, почавши рух, позивачу запаморочилось в голові, він відчув сильний головний біль та нудоту тому для уникнення аварійної ситуації на дорозі здійснив вимушену зупинку транспортного засобу. Після припаркування автомобіля позивач пішов у найближче кафе та дзвонив рідним для консультації для покращення здоров'я, згодом вийшов на вулицю подихати свіжим повітрям. За час відсутності позивача біля транспортного засобу, відповідач зарахував аварійну зупинку позивача за адміністративне правопорушення. Наголошує, що в його діях відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що не може бути притягнений до відповідальності, оскільки його дії не були умисними, а були скеровані виключно на забезпечення безпеки іншим учасникам руху при аварійній зупинці автомобіля.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 09.01.2019 року відкрито провадження у справі.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив такий задовольнити.

Представники Управління безпеки міста Львівської міської ради Бовш О.М.у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Надав аналогічні пояснення, викладеним у відзиві на позов. Зазначив, що на фото зроблених інспектором чітко видно , що транспортний засіб знаходиться на пішохідному переході і аварійна сигналізація не ввімкнена , як стверджує позивач. Крім того, позивачем не доведено хворобливий стан чи погіршення здоров'я позивача під час вчинення правопорушення, що свідчить про дії позивача, спрямовані на уникнення відповідальності. Оскаржувана постанова винесена відповідно до ст. ст. 222,283,284 КУпАП , є законною, обґрунтованою та справедливою, а тому немає підстав для її скасування. Інспектор діяв правомірно , в межах своїх повноважень у спосіб передбачений законом.

Відповідач інспектор з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Т.М. у судове засідання не з'явився. Повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, пояснення представника Управління безпеки міста Львівської міської ради, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорича Тараса Миколайовича №ЛВ 157 від 19.11.2018 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19.11.2018 р. у м. Львові по пр.. Шевченка, 8 о 14 год. 30 хв. здійснив зупинку транспортного засобу марки Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 на пішохідному переході і суттєво перешкоджає руху пішоходам, чим скоїа адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

П.15.1 ПДР України встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, п. 15.2 за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Згідно з абз. «г» п.15.9 ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Позивач у позові покликається на те, що зупинка транспортного засобу була вимушеною внаслідок поганого самопочуття водія.

Правилами дорожнього руху України, а саме п.15.14 передбачено , що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил. Тобто, у випадку вимушеної зупинки транспортного засобу на дорозі повинна бути 1) ввімкнена аварійна світлова сигналізація (п.9.9 ПДР), установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними,зі (п.9.10. ПДР) та якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар (п.9.11 ПДР).

Із наданих представником Управління безпеки міста Львівської міської ради та долучених до відзиву копій фотографій вбачається, що транспортний засіб автомобілем марки Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на пішохідному переході, аварійна світлова сигналізація не ввімкнена, не встановлений знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними.

Твердження позивача про належне дотримання ним правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Інспектором, як посадовою особою управління, було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення. При цьому, за змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність не враховується.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, відповідач діяв правомірно, в межах своїх повноважень у спосіб передбачений законом, оскаржувана постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1) до інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорича Тараса Миколайовича ( адреса: АДРЕСА_2) про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення, а постанову у справі про адміністративне правопорушення №ЛВ №157 від 19 листопада 2018 року - без змін.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Повний текст рішення складений 05.02.2019 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.