Справа № 610/267/19
Суддя: Носов Г. С.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 610/267/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Носова Г.С.,

за участю секретаря - Виноградської О.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області адміністративну справу № 610/267/19 (№ 2-а/610/4/2019) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ГРПП Ніжинського ВП лейтенанта поліції Трохименко Сергія Володимировича про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2019 року до суду надійшов вищевказаний позов, у якому ОСОБА_1 просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 886855 від 17.01.2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позову зазначив, що працює водієм вантажного автомобіля на міжнародних перевезеннях в ТОВ «АО-ТРАНС», та його було направлено у службове відрядження на автомобілі SCANIA, днз НОМЕР_2, до Росії 30 грудня 2018 року без зазначення кінцевого строку. 16.01.2019 року він перетнув кордон Росія - Україна (прикордонний перехід Троєбортне - Бачівськ) і рухався до місця вивантаження в м. Київ. 17.01.2019 року рухаючись по автодорозі Бачівськ-Кіпті (М-02) в с. Вертіївка на стаціонарному посту МВС був зупинений працівником поліції з метою перевірки документів, які він йому надав. В зв'язку з тим, що національне ТО на автомобілі закінчилося 09.01.2019 року працівником поліції було винесено постанову про накладення штрафу за ч. 3. ст. 121 КУпАП. При цьому, працівником поліції не враховано надані позивачем при перевірці документів та розгляді справи протоколи МСТО (міжнародний сертифікат технічного огляду), строк дії яких по 21 червня 2019 року. Також позивач наголошує на тому, що зупинку автомобіля, яким він керував проведено без будь-яких правових підстав, порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності та задовільнити позов.

Для розгляду справи відповідач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином.

Відповідно до ст. 205 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

З огляду на це, а також на скорочені строки розгляду справ даної категорії, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як вбачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, за постановою Інспектора ГРПП Ніжинського ВП лейтенанта поліції Трохименко Сергія Володимировича серії ДПО18 № 886855 від 17.01.2019 року на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він: керував транспортним засобом СКАНІЯ R-114, номерний знак НОМЕР_2, 17.01.2019 року о 9 годині 35 хвилин на автодорозі Кіпті - Глухів -Бачівськ 50 км. Ніжинський район, який не пройшов обов'язковий технічний контроль в установленому законом порядку, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене частиною 3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 31.3 (б) Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, зокрема, передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Однак доказів порушення позивачем п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху не надано.

Позивачем надано суду копії 2 міжнародних сертифікатів технічного огляду UA 952733 та UA 952734, згідно яких автотранспортні засоби за реєстраційними номерами НОМЕР_2 (автомобіль), НОМЕР_3 (причеп) пройшли технічний огляд 22.06.2018 року і відповідають Припису (Приписам), який (які) додано до Угоди 1997 року про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів. Наступний технічний огляд слід пройти не пізніше ніж 06/2019. Означені міжнародні сертифікати видані Державним підприємством «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут».

Як встановлено п. 11-1) Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 протокол перевірки технічного стану - документ, що засвідчує позитивні результати проведення обов'язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації.

Згідно п. 19 цього Порядку передбачено, що якщо протокол перевірки технічного стану застосовується як альтернатива Міжнародному сертифікату технічного огляду (на вимогу замовника), його видають акредитовані згідно із Законом України "Про акредитацію органів з оцінки відповідності" виконавці відповідно до Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів із зазначенням у протоколі слів такого змісту: «Міжнародний технічний огляд проведено».

З метою підвищення рентабельності сполучення між державами було запропоновано використовувати єдині стандарти технічного огляду, а щоб спростити процедуру технічного огляду для здійснення міжнародних перевезень, був розроблений єдиний план проходження ТО та затверджено документ, який підтверджує належний технічний стан - Міжнародний сертифікат технічного огляду згідно Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів (13.11.1997 року м. Відень), затверджена Указом Президента України № 159/2006 від 28.02.2006 року, який котується у всіх країнах, що підтримують конвенцію про міжнародні автомобільні перевезення пасажирів і багажу, підписану 09 жовтня 1997 року в м. Бішкеку (ратифіковану Законом України від 08 квітня 1999 року N 581-XIV).

Відповідно до статті 1 Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів договірні сторони приймають Правила щодо періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів, зареєстрованих або допущених до експлуатації на їхній території, і на взаємній основі визнають огляди, які проводяться відповідно до цих Правил.

Згідно положень вказаної статті технічний огляд включає огляд будь-яких предметів обладнання частин, які використовуються на колісних транспортних засобах і характеристики яких впливають на безпеку дорожнього руху, охорону довкілля й економію енергії.

Відповідно до доповнення 2 до Угоди «Міжнародний сертифікат технічного огляду»:

Уповноважені центри технічного огляду відповідають за проведення контрольних оглядів, видачу свідоцтва про відповідність вимогам щодо огляду, що містяться у відповідному (відповідних) Правилі (Правилах), яке (які) додано до Віденської угоди 1997 року, і зазначення останньої дати наступного огляду в позиції N 12.5 Міжнародного сертифіката технічного огляду, зразок якого наведено нижче (пункт 1 доповнення 2 до Угоди).

Як альтернативу можна використовувати протоколи періодичних оглядів, які застосовуються Договірними сторонами Угоди. Їхній зразок передають Генеральному секретареві Організації Об'єднаних Націй для інформування Договірних сторін (пункт 4 доповнення 2 до Угоди).

Таким чином, міжнародний сертифікат технічного огляду є документом, який приймається та котується на міжнародному рівні всіма країнами, в тому числі й Україною, підтверджує технічний стан автомобіля для здійснення перевезень по території країн, які його визнають, та має більш ширше тлумачення, застосування, вимоги до автотранспортних засобів, на які його видано, тобто має переважне значення над національними документами щодо проведення технічного огляду, тому при наявності такого МСТО автотранспортний засіб є таким, що відповідає як міжнародним, так і національним стандартам, оскільки в період дії такого сертифікату автомобіль визнається технічно справним.

Відповідно до п.п. 3) п. 2 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137, вказано, що замовником є власник транспортного засобу або уповноважена ним особа.

22.06.2018 року ТОВ «АО-ТРАНС» (власник транспортного засобу) у відповідності до вимог вказаної Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів, отримав міжнародні сертифікати технічного огляду на транспортний засіб, які підтверджують проходження процедури оцінки відповідності транспортного засобу міжнародним вимогам щодо безпечності та екологічності, та були чинними на період винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а отже заміняли відповідний протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, яким керував позивач.

Судом досліджено додані копії протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу № 00775-00017-19, № 00775-00019-19 від 22.01.2019 року, видані Випробувальною лабораторією ТОВ «ДОБРОБУТ-АВТО», відповідно до яких вбачається, що автотранспортний засіб, яким позивач керував на момент винесення постанови - 17.01.2019 року, SCANIA, днз НОМЕР_2, пройшов без зауважень ТО та підтверджено його належний технічний стан на національному рівні.

Отже, технічний стан транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 відповідає Угоді про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів, що затверджена Указом Президента України №159/2006 від 28.02.2006 року.

Також під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не убачається визнання позивачем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

До того ж, згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не вказаний додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому слушними є доводи позивача про те, що в порушення закону він не складався. Протилежного відповідачем не доведено.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015р. у справі № 1-11/2015 дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, крім передбачених ст. 77, ч. 1 ст. 85, ч. 3 ст. 85, ст. 107, ч. 3 ст. 109, ч. 3 ст. 116-2, ст. 134, ст. 135, ст. 185-3 КУпАП, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 121 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015р. справа № 1-11/2015 з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 121 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 241-246, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 886855 від 17.01.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 340 гривень за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: Інспектор ГРПП Ніжинського ВП лейтенант поліції Трохименко Сергій Володимирович, місцезнаходження: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Московська, 22.

Головуючий Г.С.Носов