Справа № 723/4295/18
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 723/4295/18

Головуючий у 1-й інстанції: Дедик Н.П.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

06 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Пух Михайла Георгійовича на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 січня 2019 року (прийняте у м. Сторожинець) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Пух Михайла Георгійовича (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач 20.11.2018 звернувся із адміністративним позовом до Сторожинецького районного суду Хмельницької області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №395-ДК/0195 По/08/01-18 від 01.10.2018.

Рішенням Сторожинецького районного суду Хмельницької області від 14.01.2019 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №395-ДК/0195/По/08/01-18 від 01.10.2018, винесену державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Пух М. Г.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що перелік вимог щодо користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передбачений Земельним кодексом України є вичерпним.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач (відповідач) не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

На виконання наказу ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області від 22.08.2018 №395-ДК державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Пух М.Г. в період з 10.09.2018 по 20.09.2018 проводилася перевірка дотримання земельного законодавства на території Старобросковецької сільської ради Сторожинецького району.

В ході перевірки державним інспектором було встановлено, що ОСОБА_3 допустив відхилення від затвердженого проекту землеустрою, яке полягає в посадці плодових дерев (яблуні) на земельній ділянці площею 0,83 га із земель сільськогосподарського призначення (рілля), переданій йому у власність згідно державного акта НОМЕР_1 від 20.08.2001 для ведення особистого селянського господарства.

20.09.2018 на підставі вказаних обставин державним інспектором складені: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №395ДК/372/АП/09/01-18, припис №395ДК/0191Пр/03/01-18, відповідно до якого позивача зобов'язано в 30-денний термін приступити до виготовлення технічної документації, а також протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що вищевикладені встановлені обставини є порушенням ст. 91 ЗК України, відповідальність за яке передбачена ст. 55-1 КУпАП та п. "і" ч. 1 ст. 211 ЗК України.

01.10.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області Пух М.Г. винесено постанову №395-ДК/0195По/08/01-18 про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 55-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн., за порушення вимог ст. 91, п. "і" ст. 211 ЗК України, а саме: ОСОБА_3 допустив відхилення від затвердженого проекту землеустрою, яке полягає в посадці плодових дерев (яблуні) на земельній ділянці площею 0,83 га із земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташованій в с. Старі Бросківці, яка передана йому у власність згідно державного акту НОМЕР_1 від 20.08.2001, для ведення особистого селянського господарства.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, виносячи постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача за відхилення від затвердженого проекту землеустрою, не конкретизував, від якого саме проекту допущено відхилення, а також не надав суду доказів наявності проекту землеустрою, затвердженого в порядку встановленому ст.186 ЗК України, від якого позивачем допущено відхилення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно ст. 55 КУпАП, відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою тягне за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV (далі - Закон № 858-IV) передбачено, що цільовим призначенням є використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 25 Закону № 858-IV видами документації із землеустрою є:

проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць;

проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів;

проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб;

проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь;

проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів;

проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

робочі проекти землеустрою.

Згідно ст. 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Тобто, основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель і відповідного способу використання.

Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ) затверджено наказом Держкомзему від 23.07.10 № 548.

Згідно із цією класифікацією вирізняють, зокрема, такі види цільового призначення сільськогосподарських земель: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ - 01.01.01); для ведення фермерського господарства (КВЦПЗ - 01.01.02); для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ - 01.01.03); для сінокосіння та випасання худоби (КВЦПЗ - 01.01.08).

В матеріалах справи наявні копії державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 20.08.2001, виданого ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та копії технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності КГ "Світанок" с. Старі Бросківці (ділянка №9) ОСОБА_3 та ін., виготовлену в 2001 році, в якій містяться:

- акт встановлення і погодження меж земельної ділянки та передача і прийом її в натурі (на місцевості) від 27.06.2001;

- рішення сесії Старобросковецької сільської ради від 21.06.2001, яким затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) із земель колективної власності КГ "Світанок", ділянка 39, та передано у приватну власність громадянам земельні частки (пай) згідно з додатком для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- додаток до рішення від 21.06.2001 із списком громадян КГ "Світанок", яким виділяються земельні частки (паї) в натурі (ділянка 39), з якого вбачається, що розмір земельної частки (паю) ОСОБА_3 становить 0,83 га ріллі;

- інформація про видачу ОСОБА_3 державного акту НОМЕР_1 на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,83 га для товарного сільськогосподарського виробництва;

- схеми земельної ділянки;

- технічне завдання від 28.03.2000 на розробку технічної документації зі складання державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) членам КГ "Світанок", ділянка 39.

Частиною 2 ст. 22 ЗК України встановлено, що до земель сільськогосподарського призначення відносяться а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до додатку 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 рілля - сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ТОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці. До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав'яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Отже, земельна ділянка, розміром 0,83 га надана позивачу для товарного сільськогосподарського виробництва є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, що використовується позивачем виключно за своїм цільовим призначенням. Те, що позивачем на земельній ділянці для товарного сільськогосподарського виробництва закладено багаторічні плодові насадження (посадка плодових дерев породи яблуні), не свідчить про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідач, виносячи постанову про накладення адміністративного стягнення за відхилення від затвердженого проекту землеустрою, в оскаржуваній постанові не конкретизував, від якого саме проекту допущено відхилення, та не надав доказів допущення позивачем відхилень від наданої технічної документації.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що доказів, які б підтверджували у діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 55 КУпАП, відповідачем суду не надано, у зв'язку з чим, судом першої інстанції правомірно скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №395-ДК/0195 По/08/01-18 від 01.10.2018.

Стосовно клопотання позивача від 05.02.2019 про відкладення розгляду справи, слід вказати, що в даному випадку суд враховує скорочені терміни розгляду даної категорії справ передбачені ч. 5 ст. 286 КАС України, а також те, що можливість подання позивачем відзиву на апеляційну скаргу є правом позивача, а не обов'язком, тому суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обгрунтованого рішення без участі позивача.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати суду першої інстанції на те, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд у разі скасування рішення суб'єкта владних повноважень має закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проте, суд зазначає, що вказане порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення спору, а тому не є підставою для скасування правильно прийнятого по суті рішення суду.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення адміністративного позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Пух Михайла Георгійовича залишити без задоволення, а рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.