Справа № 814/875/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/875/18

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби у Миколаївській області, а саме: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 6 від 29 січня 2018 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як за результатами проведеної фактичної перевірки позивача контролюючим органом обґрунтовано встановлено численні порушення норм податкового законодавства під час здійснення ним господарської діяльності.

При цьому, апелянт вважає, що відсутність записів у книзі обліку розрахункових операцій про ремонт реєстратору розрахункових операцій позивача, а також факт ненадання доказів його ремонту під час здійснення податкової перевірки, підтверджує правомірність висновків податкового органу про порушення позивачем норм податкового законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 січня 2018 року податковим органом проведено фактичну перевірку щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, за наслідком якої 15 січня 2018 року складено акт перевірки № 0001/14/29/14/НОМЕР_1.

При цьому, перевіркою встановлено наступні порушення законодавства, а саме:

- неоприбуткуванні готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у день одержання, а саме 18.06.2017 року у сумі 8303,60 грн. (звітній чек роздруковано 19.06.2017 року о 07:09 год.);

- неоприбуткуванні готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у день одержання, а саме 16.07.2017 року у сумі 6068,95 грн. (звітній чек роздруковано 17.07.2017 року о 07:02 год.);

- неоприбуткуванні готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у день одержання, а саме 19.12.2017 року у сумі 7290,75 грн. (звітній чек роздруковано 20.12.2017 року о 07:19 год.).

На підставі Акту перевірки податковим органом 29 січня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 6 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій, у сумі 108 316,50 грн.

Не погоджуючись з отриманим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, порядок ведення касових операцій у національній валюті регулюється ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахунковим операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що затверджене постановою Правління Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року.

Відповідно до п. 1.2 вказаного Положення, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з п. 7.3 вказаного Положення, відповідальність за дотримання порядку ведення операцій з готівкою покладається на підприємців, керівників підприємств. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку. У разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою органи державної податкової служби України застосовують до порушників штрафні санкції на підставі подання органів контролю згідно з законодавством України.

Відповідно до Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Згідно п. 177.10 ст. 177 ПК України, фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Крім того, відповідно до п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено податкове повідомлення-рішення № 6 від 29 січня 2018 року, яким на нього накладено штрафні (фінансові) санкції, у сумі 108 316,50 грн.

В даному випадку, податковим органом встановлено, що позивачем не оприбутковано отриману у процесі ведення господарської діяльності готівку у дні її фактичного надходження, що є порушенням п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року.

В свою чергу, позивачем зазначено, що у встановлені податковим органом дні, а саме: 18 червня 2017 року, 16 липня 2017 року, 19 грудня 2017 року, його РРО (МІNI-Т400МЕ) вийшов з ладу та був відправлений на сервісне обслуговування, що підтверджується квитанціями центру сервісного обслуговування № 3909, № 3927, № 4001 за відповідні дні.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

В даному випадку, відповідно до записів в книзі обліку розрахункових операцій (КОРО), позивачем здійснено записи про отримання готівкової виручки 18 червня 2017 року, 16 липня 2017 року, 19 грудня 2017 року.

При цьому, позивач здійснив оприбуткування коштів у день їх отримання, шляхом внесення записів до КОРО та оформлення відповідних прибуткових касових ордерів.

В свою чергу, сума вказаної готівкової виручки у КОРО відповідає сумам, що роздруковані наступного дня за наслідком повернення з ремонту РРО.

Між тим, відсутність записів у КОРО про ремонт РРО, за умови наявності інших доказів, підтверджуючих вказані обставини, на думку колегії суддів не є достатньою підставою для нарахування спірних штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у діях позивача порушень норм податкового законодавства.

В даному випадку, вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 30 листопада 2018 року (справа № 826/6875/16).

Крім того, колегія суддів не приймає посилань податкового органу на той факт, що позивачем надано докази ремонту РРО лише до суду, а не на момент проведення спірної перевірки, так як суд не може обмежити право платника податків довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

В даному випадку, право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

В свою чергу, вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 11 грудня 2018 року (справа № 815/2400/16).

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.