Справа № 2а-4742/10/2370
Суддя: Р.В. Холод
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4742/10/2370

10.11.2010 р. м. Черкаси

15 хв. 35 год.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Холода Р.В.,

при секретарі судового засідання Шоколенко Т.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Черкаській області ОСОБА_3 про скасування постанови № 107340 від 04.10.2010 р.,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Черкаського окружного адміністративному суду, в якому просить скасувати постанову начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Черкаській області ОСОБА_3 №107340 від 04.10.2010 р. про застосування фінансової санкції в розмірі 1700 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фінансова санкція застосована до позивача за перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без ліцензійної картки на автомобіль. Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною, так як він являється фізичною особою, яка здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, а тому відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт»та постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 р. № 207 «Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні», він повинен мати ліцензію та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю. В запереченнях проти позову відповідач зазначив, що позивач на момент здійснення перевірки одночасно був автомобільним перевізником і водієм, то здійснювати вантажні перевезення він зобовязаний на підставі документів, перелік яких передбачено ст.48 спеціального Закону України «Про автомобільний транспорт», як для автомобільного перевізника, так і для водія. Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 р. № 207 «Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні»відповідач вважає хибним, оскільки вказаний підзаконний акт суперечить нормам закону, який має вищу юридичну силу. Тобто в даному випадку потрібно керуватись Законом України «Про автомобільний транспорт».

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 438993, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований виконавчим комітетом Черкаської міської ради 25.06.2002 р., номер запису в ЄДР 2 026 001 0001 021443.

Позивач надає послуги з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі). Даний вид господарської діяльності підтверджується ліцензією серії АБ №297935, яка видана Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті 01.12.2005 р., строк дії ліцензії 01.12.2005 р. 30.11.2010 р.

14 вересня 2010 року службовими особами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Черкаській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на 85 км автодороги Бориспіль-Запоріжжя відповідно до завдання на перевірку від 14.09.2010 р. № 034214 транспортного засобу «Мерседес-Бенц 817», номерний знак НОМЕР_2, що належить ПП Макарчук ОСОБА_4, про що складено відповідний акт.

Перевіркою встановлено, що водієм ОСОБА_1 надавались послуги з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: без ліцензійної картки на автомобіль «Мерседес», державний номер НОМЕР_2.

На підставі акту перевірки начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Черкаській області ОСОБА_3 винесена постанова № 107340 від 04.10.2010 р. про застосування до ПП Макарчук ОСОБА_4 фінансові санкції в сумі 1700 грн. відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначається Законом України «Про автомобільний транспорт»від 05.04.2001 р. № 2344-III.

Відповідно до абзацу 18 частини першої 1 статті 1 цього Закону, автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»наведено визначення послуги з перевезення пасажирів чи вантажів, під якими розуміють перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

До внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов'язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об'єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування (ст.47 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що оскільки позивач на момент здійснення перевірки одночасно був автомобільним перевізником і водієм, то здійснювати вантажні перевезення повинен був на підставі документів, перелік яких передбачено ст.48 спеціального Закону України «Про автомобільний транспорт», як для автомобільного перевізника, так і водія.

Як встановлено судом, позивач являється фізичною особою-підприємцем, який здійснював внутрішні вантажні перевезення на договірних умовах на автомобілі «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СРБ050139. Тому позивач в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт»являється автомобільним перевізником.

За правилами статті 48 Закону, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Необхідними документами для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 25.02.2009 р. затверджено Перелік документів, необхідний для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

Відповідно до вказаного Переліку, для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах:

- фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка;

- товарно-транспортна накладна;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, діючи в даній ситуації як автомобільний перевізник, повинен мати ліцензію та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах.

Наявність у автомобільного перевізника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 оригіналу ліцензії серії АБ № 297935 під час здійснення перевірки, підтверджується актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.09.2010 р.

Отже суд приходить до висновку, що у позивача наявні всі документи необхідні для здійснення вантажних перевезень на договірних умовах відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Крім того, частина 2 постанови Кабінету Міністрів України № 207 від 25.02.2009 р. передбачає, що особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, забороняється вимагати у водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця документи, не передбачені Переліком, затвердженим цією постановою.

Оскільки інших порушень законодавства про автомобільний транспорт державними інспекторами в ході перевірки позивача не встановлено, а наявність ліцензійної картки у автомобільного перевізника Законом України «Про автомобільний транспорт»не передбачено, то застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 1700 грн. згідно постанови № 107340 від 04.10.2010 року є неправомірним, а вказана постанова підлягає до скасування.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст.14, 160-163, 167, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Черкаській області ОСОБА_3 №107340 від 04.10.2010 р. про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансової санкції в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (18020, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2010 року

Суддя Р.В. Холод