Справа № 215/4888/18
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/4888/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Науменко Я.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у місті Кривому Розі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до лейтенанта поліції батальйону №1 роти №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Кузьмінського Віталія Йосиповича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАВ №666981 від 15 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до лейтенанта поліції батальйону №1 роти №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Кузьмінського Віталія Йосиповича про скасування постанови серії ЕАВ №666981 від 15 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. В обґрунтування позову вказує, що вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн.. Відповідно до оскаржуваної постанови він ніби то об 11 годині 18 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля у м. Кривому Розі по вул. Колачевського, здійснив рух у зоні дії знаку 3.21 з табличкою до нього 7.9, а саме: здійснив рух по крайній лівій смузі, над якою встановлений знак на перехресті вулиць Колачевського та Тімірязєва, чим порушив вимоги п.33 ПДР України - порушення вимог дорожніх знаків. При складенні постанови позивач пояснював інспектору, що він не перетинав перехрестя під знаком у лівому ряду, проте зазначені пояснення позивача інспектор до уваги не прийняв. Позивач просить скасувати оскаржувану постанову, оскільки вона складена без повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухвалою суду від 19.11.2018 р. прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідач надіслав суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на наявність факту порушення позивачем п.33 ПДР України та правомірність винесення щодо нього оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. На підтвердження викладених заперечень відповідач надав DVD-диск з відеозаписом з камери службового автомобіля та з нагрудної відеокамери, на якому зафіксовані факт правопорушення позивачем, його пояснення та процедура розгляду справи (вх.№19492 від 11.12.2018 р.).

У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.10.2018 року інспектором лейтенантом поліції батальйону №1 роти №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Кузьмінським В.Й. винесено постанову серії ЕАВ №666981 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. (а.с.7).

Відповідно до змісту постанови 15.10.2018 р. об 11 годині 18 хвилин, у м. Кривий Ріг вул. Колачевського, 32 водій здійснив рух у зоні дії знаку 3.21 з табличкою до нього 7.9, а саме: здійснив рух по крайній лівій смузі, над якою встановлений знак на перехресті вулиць Колачевського та Тімірязєва, чим порушив вимоги п.33 ПДР України - порушення вимог дорожніх знаків. Правопорушення кваліфіковано за ч.1 статті 122 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 255 грн..

Позивач зазначає, що дійсно у вказані в оскаржуваній постанові день та час він рухався у транспортному засобі Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1, проїжджаючи по вулиці Колачевського. В районі перехрестя вулиць Колачевського та Тімірязєва був зупинений патрульним автомобілем Toyota Prius білого кольору. Після зупинки патрульними та їх вимогою надати водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ інспектор повідомив позивачу про порушення ним вимог п. 33 ПДР України, так як він проїхав перехрестя під забороняючим знаком 3.21. Позивач сам запропонував розпочати розгляд справи, в зв'язку з чим інспектор надав можливість позивачу переглянути відео, та незважаючи на пояснення останнього про те, що він не перетинав перехрестя під забороняючим знаком, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 225 грн..

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.2.1 ПДР України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема:

в) заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до Додатку 1 ПДР України передбачені заборонні знаки, зокрема знак 3.21 «Вїзд заборонено» забороняє в'їзд усіх транспортних засобів зокрема з метою запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14.07.2015 р. № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 р. по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

З наведених підстав доводи позивача про необґрунтованість оскаржуваної постанови у частині складення її на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими і на увагу не заслуговують.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи положення ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена у службовому транспортному засобі та на форменому одязі інспектора, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої у службовому транспортному засобі поліції, форменому одязі інспектора є належним доказом.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення та процес розгляду справи.

З дослідженого відеозапису, вбачається, що позивач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив рух по крайній лівій смузі у зоні дії знаку 3.21 з табличкою до нього 7.9. Ніяких інших автомобілів, які б рухались у цій же полосі, де й позивач, на відео немає. Крім цього, з відеозапису бодікамери вбачається, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем були дотримані вимоги ст. 280 КУпАП, роз'яснено позивачу його права та ознайомлено з доказами правопорушення.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на не подання доказів, які б підтверджували такі обставини та спростовували факти, викладені в постанові. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно позивача винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП та керуючись п.1 ч.1 ст.20, ст.ст.44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до лейтенанта поліції батальйону №1 роти №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Кузьмінського Віталія Йосиповича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАВ №666981 від 15 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - залишити без задоволення.

Постанову лейтенанта поліції батальйону №1 роти №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Кузьмінського Віталія Йосиповича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2018 року серії ЕАВ №666981, залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.02.2019 року.

Суддя