Справа № 0740/860/18
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Ужгород№ 0740/860/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача: ТОВ "Гроклін-Карпати", представники - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ГУ ДФС у Закарпатській області, представник - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроклін-Карпати" до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошується вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 28 січня 2019 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроклін-Карпати» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.07.2018 року, яким щодо позивача застосовані штрафні фінансові санкції у сумі 347732,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ ДФС у Закарпатській області було проведено перевірку ТОВ «Гроклін-Карпати» та складено Акт № 775/07-16-14-01/31791771 від 10.07.2018 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Гроклін-Карпати», код 31791771 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018, валютного за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018».

За наслідками вказаного акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2018 року № НОМЕР_1, яким застосовано штрафні фінансові санкції у сумі 347732,00 грн. (триста сорок сім тисяч сімсот тридцять дві гривні).

В обґрунтування прийнятого податкового повідомлення-рішення, відповідач посилається на те, що в ході перевірки вимог податкового законодавства щодо подання (своєчасності подання) звіту про контрольовані операції (далі КО), повноти включення в звіт всіх контрольованих операцій ним було встановлено порушення, а саме недекларування у звіті про КО за 2015 рік господарських операцій, які підпадають під критерії контрольованих операцій.

При цьому, відповідач зазначає, що операція з повернення нематеріальних активів (ноу-хау) вчинена ще в 03.03.2015 року і мала вплив на обєкт оподаткування податком на прибуток підприємства за 2015 рік та відповідно є контрольованою операцією і повинна бути відображена в звіті про КО.

З вищевказаним податковим повідомленням-рішенням позивач не погоджується, вважає його безпідставним та таким, що винесене з порушенням його прав та чинних норм законодавства, а тому воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідач надав відзив на позов, яким у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю, мотивуючи тим, що операція з повернення нематеріального активу (ноу-хау) мала вплив на обєкт оподаткування податком на прибуток підприємства за 2015 рік та враховуючи повязаність сторін і річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2015 рік перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) та обсяги здійснених операцій з нерезидентом АТ «ОСОБА_4 (ОСОБА_5) перевищують 5 мільйонів гривень (послуги переробки давальницької сировини, імпорт та експорт ТМЦ), то така операція з повернення нематеріального активу є контрольованою операцією для ТОВ «Гроклін-Карпати» у відповідності з підпунктами 39.2.1.2, 39.2.1.4, 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 ПК України (а.с.134-140, Т.1)

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, а позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, у задоволенні позову просив відмовити повністю з мотивів, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований згідно з законодавством України як юридична особа та відомості щодо нього включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.10, Т.1).

Відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Гроклін-Карпати», за результатами якої складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Гроклін-Карпати», , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного за період з 01.01.2015 по 31.03.2015, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.03.2018» (а.с.12-78, Т.1).

Проведеною перевіркою встановлено порушення пп. 39.2.1.2, пп. 39.2.1.4 та пп. 39.4.2 ст. 39 ПК України, в частині недекларування у Звіті про КО за 2015 рік обсягів контрольованих операцій за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на загальну суму 34 773 159 грн. (а.с.78, Т.1).

На підставі даного порушення, відповідачем щодо позивача було прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2018 року № НОМЕР_1, яким до ТОВ «Гроклін-Карпати» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 347732,00 грн. (а.с.79, Т.1).

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали наступні фактичні обставини.

В 2011 році позивач придбав у АТ «Інтер ОСОБА_4» ряд нематеріальних активів та уклав відповідні договори за № 04-05/2011 від 04.05.2011 року, № 10-05/2011 від 10.05.2011 року, № 16-05/2011 від 16.05.2011 року, № 18-05/2011 від 18.05.2011 року, № 19-01/2011 віж 19.01.2011 року, № 20-05/2011 від 20.05.2011 року, 01-06/2011 від 01.06.2011 року, № 02-0/2011 від 02.06.2011 року, на загальну суму 620700 доларів США та 695000 Євро (а.с.84-123, Т.1).

В подальшому, у звязку з тим, що ТОВ «Гроклін-Карпати» не вдалося реалізувати заплановані бізнес-проекти, на реалізацію яких придбавались ноу-хау, відсутності відповідних коштів на оплату, сторони досягли домовленості про розірвання укладених договорів та повернення отриманого за ними.

На виконання вказаної домовленості позивач та АТ «Гроклін АТ» (правонаступник АТ Інтер ОСОБА_4) уклали Угоду про розірвання договорів від 03.03.2015 року (а.с.81-83, Т.1).

Дана операція на підставі акту приймання-передачі (повернення) від 03.03.2015р. відображена в бухгалтерському обліку наступними проведеннями:

Дт 13340 «Знос прав на обєкти промислової власності» Кт 12400 «Права на обєкти промислової власності» на суму 1 028 182,05 грн.;

Дт 632201 «Розрахунки з іноземними постачальниками «Інтер ОСОБА_4» Кт 12400 «Права на обєкти промислової власності» на суму 11 272 210,48 грн.;

Дт 632201 «Розрахунки з іноземними постачальниками «Інтер ОСОБА_4» Кт 71400 «Дохід від операційної курсової різниці» на суму 27796927,21 грн.

На підставі вищевказаних первинних документів та бухгалтерських проведень підприємством сформовано в березні 2015 року в бухгалтерську обліку доходи від позитивної операційної курсової різниці в сумі 27796927,21 грн., які відображені в рядку 2120 «Інші операційні доходи» Звіту про фінансові результати за 2015 рік.

Разом з тим, по вказаній операції підприємство формувало в 2015 році витрати вигляді негативних операційних курсових різниць в сумі 16333182,09 грн., які відображені в рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати за 2015 рік.

Згідно відповіді ТОВ «ОСОБА_4 Карпати» (лист від 18.06.2018р. № 261) та наданих до перевірки первинних документів та облікових регістрів за 2015 рік встановлено, що підприємством проводилося нарахування в бухгалтерському обліку амортизації вказаних нематеріальних активів, що відображалось проведенням Дт 92974 Кт 13340. Сума нарахованих підприємством амортизаційних відрахувань на день повернення нематеріальних активів складає 1 028 182,05 грн.

Крім того, у складі адміністративних витрат за 2015 рік ТОВ «ОСОБА_4 Карпати» відображено амортизаційні відрахування нараховані на нематеріальні активи у сумі 45 696,98 грн.

Аналізом наданих до перевірки Угоди про розірвання договорів від 03.03.2015р. та акту приймання-передачі (повернення) встановлено, що у вказаних документах не зазначена вартість повернення нематеріальних активів.

З метою визначення вартості повернення активів, у процесі перевірки відповідачем надано запит до ТОВ «Гроклін-Карпати» щодо надання письмових пояснень відносно відображення в обліку операцій з повернення нематеріальних активів нерезиденту.

Письмовими поясненнями ТОВ «Гроклін-Карпати» від 18.06.2018р. № 261 встановлено, що вартість повернених нематеріальних активів нерезиденту відповідно до Угоди про розірвання договорів складає: 69500 Євро згідно з договором продажу від 19.11.2011р. № 19-01/2011, 191600 дол. США відповідно до договору продажу від 04.05.2011р. № 04-05/2011, 144300 дол. США згідно з договором продажу від 10.05.2011р. № 10-05/2011, 23600 дол. США відповідно до договору продажу від 16.05.2011р. № 16-05/2011, 47200 дол. США згідно з договором продажу від 18.05.2011р. № 18-05/2011, 70800 дол. США відповідно до договору продажу від 20.05.2011р. № 20-05/2011, 83500 дол. США згідно з договором продажу від 01.06.2011р. № 01-06/2011, 59700 дол. США відповідно до договору продажу від 02.06.2011р. № 02-06/2011.

Наданими письмовими поясненнями також встановлено, що придбані згідно вищевказаних договорів нематеріальні активи не отримали практичного використання на підприємстві, оскільки ТОВ «Гроклін-Карпати» не вдалося заключити договори з відповідними замовниками, а ТОВ «Гроклін-Карпати» не виробляло продукції, яка була б повязана з придбаними нематеріальними активами.

Вказана обставина визнається відповідачем (а.с.138, Т.1), як і всі інші обставини справи, про що відповідачем зазначено у розділі І відзиву на позову, де вказано, що: «Фактичні обставини справи сторонами не оспорюються та полягають у наступному» (а.с.134, Т.1).

Однак, відповідач вважає, що нематеріальні активи не втратили свою вартість у звязку із не використанням їх ТОВ «Гроклін-Карпати» у господарській діяльності, то повернення нематеріального активу позивачем відбувалося по вартості придбання таких активів.

А тому, перевіркою вартість таких активів на дату повернення визначена шляхом перерахунку їх вартості, вираженої в іноземній валюті, у національну валюту України по курсу НБУ на дату операції з повернення (на 03.03.2015 року).

У результаті проведеного перевіркою розрахунку, вартість нематеріальних активів на момент повернення таких позивачем АТ «Гроклін АТ» складає 34 773 158,75 грн.

В порушення пп. 39.2.1.2, пп. 39.2.1.4 та пп. 39.4.2 ст. 39 ПК України перевіркою встановлено, що підприємством не включено до Звіту про КО за 2015 рік (уточнюючий) від 06.03.2017 № НОМЕР_2 інформацію щодо всіх здійснених протягом 2015 року контрольованих операцій, зокрема, інформацію стосовно контрольованих операцій з повернення нематеріальних активів на загальну суму 34 773 158,75 грн, що й стало наслідком прийняття податкового повідомлення-рішення від 24.07.2018 року № НОМЕР_1, яким застосовано штрафні (фінансові санкції) у сумі 347732,00 грн. на підставі пункту 120.3 ст. 120 ПК України.

Незаконність, на думку позивача, оскаржуваного податкового повідомлення-рішення і стала підставою для звернення до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, а також, враховуючи предмет розгляду даної справи та вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Поняття контрольованої операції визначено Податковим кодексом України.

Відповідно до пп. 39.2.1.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин): для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими операціями є:

а) господарські операції, які впливають на об'єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами нерезидентами;

б) господарські операції з продажу товарів через комісіонерів нерезидентів.

Тобто, однією з обовязкових умов визначення операції контрольованою є наявність впливу вказаної операції на обєкт оподаткування.

Стаття 22 ПК України передбачає, що обєктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Отже, для віднесення певного майна, доходу, операції до обєкту оподаткування необхідна наявність виникнення у звязку з цим податкового обовязку у платника податку.

Відповідно до ст. 36 ПК України: податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Таким чином, як вбачається з наведених приписів ПК України, господарська операція для визнання її контрольованою повинна мати вплив або створювати обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку.

В той же час, повернення нематеріальних активів саме по собі не створює жодних податкових обовязків, оскільки жодним чином не впливає на збільшення або зменшення обєкта оподаткування позивача та не могло вплинути, у звязку з тим, що саме по собі повернення по своїй суті не має вартісного виразу.

Підставою для кваліфікації операції з повернення нематеріальних активів, як господарської операції для цілей трансфертного ціноутворення, є твердження відповідача про те, що позивачем сформовано в березні 2015 року в бухгалтерському обліку доходи від позитивних операційної курсової різниці в сумі 27 796 927,21 грн., які відображені в рядку 2120 «Інші операційні доходи».

Однак, дані доводи відповідача суд вважає помилковими з таких підстав.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України: обєктом оподаткування податку на прибуток підприємства є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 39.2.1.7 п. 39.2 ст. 39 ПК України: господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

загальний обсяг доходу платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 млн. грн. (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 млн. грн. (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Згідно з Методичними рекомендаціями щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013р. № 433, дохід від операційних курсових різниць відображається у статті «Інші операційні доходи» (ряд. 120 Звіту про фінансові результати), а дохід від неопераційних курсових різниць відображається у статті «Інші доходи» (ряд. 2240 Звіту про фінансові результати).

Отже, дохід від операційної та неопераційної курсової різниці враховується для обчислення річного доходу (50 млн. грн.) платника податків від будь-якої діяльності для цілей трансфертного ціноутворення та не враховується для обчислення господарських операцій (5 млн. грн.) платника податків з кожним контрагентом для цілей застосування трансфертного ціноутворення.

Вказані розяснення надані самою ж Державною фіскальною службою України у листах від 10.06.2016 № 12969/6/99-99-15-02-02-15 та від 06.10.2016 № 21688/6/99-99-15-02-02-15.

Зважаючи на вищенаведені правові норми та позицію ДФС, суд констатує, що дохід від курсових різниць не є повязаним з наявністю чи відсутністю якої-небудь господарської операції, і не може виникнути внаслідок вчинення будь-якої господарської операції, а є залежним виключно від курсових коливань.

Саме тому, вказаний дохід ніколи не враховується для обчислення обсягу господарських операцій для цілей застосування трансфертного ціноутворення та відноситься до інших доходів.

В підтвердження того, що операція з повернення не може розглядатись як контрольована господарська операція відповідає позиція ДФС України, яка викладена в Узагальнюючій податковій консультації з окремих питань застосування норм податкового законодавства щодо трансфертного ціноутворення, затверджена Наказом Міндоходів України від 01.07.2014 № 368., згідно з якою: якщо придбання та повернення товару здійснено протягом одного звітного календарного року, то при визначенні вартісного критерію контрольованої операції (50,0 млн. грн.) в цьому звітному році враховується вартість поставки 60,0 млн. грн., зменшена на вартість поверненого товару 20,0 млн. грн, тобто 40,0 млн. гривень.

У разі, якщо продаж відбувся в одному календарному році, а повернення відбулось у наступному році, то при визначенні вартісного критерію контрольованої операції (50,0 млн. грн.) у календарному році, в якому здійснена поставка, враховується вся вартість поставленого товару у сумі 60,0 млн. гривень.

При цьому, в наступному році вартість поверненого товару в сумі 20,0 млн. грн. не враховується при визначенні вартісного критерію контрольованої операції та не зменшує вартість інших операцій при визначенні такого критерію.

Таким чином, вартість повернутих нематеріальних активів не враховується при визначенні вартісного критерію контрольованої операції.

Вказані твердження узгоджуються з принципом свободи договору (п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України), згідно з яким субєкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору.

При цьому, розірвання договору у відбулося у звязку з істотною зміною обставин (стаття 652 ЦК України), а саме, у звязку з тим, що придбані відповідно до вищевказаних договорів у АТ «Гроклін АТ» нематеріальні активи не отримали практичного використання на підприємстві, а позивач не виробляв продукції, яка була б повязана з придбаними нематеріальними активами, що відповідач не заперечує та визнає.

Водночас суд також враховує той факт, що для цілей трансфертного ціноутворення основним принципом є так званий принцип «витягнутої руки», передбачений п. 39.1 ст. 39 ПК України.

Згідно з п. 39.1 ст. 39 ПК України: платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу «витягнутої руки».

Обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу «витягнутої руки», якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між неповязаними особами у співставних неконтрольованих операціях.

Якщо умови в одній чи більше контрольованих операціях не відповідають принципу «витягнутої руки», прибуток, який був би нарахований платнику податків в умовах контрольованої операції, що відповідає зазначеному принципу, включається до оподатковуваного прибутку платника податку.

Встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» проводиться за методами, визначеними пунктом 39.3 ПК України з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств.

Такими методами є відповідно до п. 39.3 ст. 39 ПК України є: порівняльної неконтрольованої ціни; ціни перепродажу; «витрати плюс»; чистого прибутку; розподілення прибутку.

Відповідно до Звіту щодо послуг у сфері трансферного ціноутворення, наданих в процесі виконання договору № 293/16 від 02.03.2016 року, виконаного Міжнародним правовим центром «EUCON» на замовлення ТОВ «Гроклін-Карпати» (а.с.146-336, Т.1), сторони контрольованої операції: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроклін-Карпати» та Акціонерне товариство «ОСОБА_4 Акціонерне товариство» (ОСОБА_5) а.с.150, Т.1, встановлено, що чиста рентабельність витрат компанії знаходиться в межах діапазону рентабельності. Відповідно до норма ПК України це означає, що компанія надає послуги у контрольованих операціях за ціною, що вважається такою, яка відповідає принципу «витягнутої руки». Отже, із застосуванням методу «чистого прибутку» перевірено та доведено, що умови контрольованої операції повністю відповідають принципу «витягнутої руки» (а.с.213, Т.1).

Подання уточнюючого розрахунку є правом позивача в межах його господарської діяльності, складовою частиною якої є в тому числі надання податкової звітності, а тому відповідач не може безпідставно застосовувати штрафні санкції лише на тій підстави, що в нього виникли сумніви стосовно уточненого розрахунку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності винесеного та оскарженого податкового повідомлення - рішення.

Отже, з урахуванням наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що позивачу безпідставно визначено суму податкового зобов'язання по штрафних (фінансових) санкціях в розмірі 347732,00 грн, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, виходячи з наданих сторонами доказів та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроклін-Карпати" до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Закарпатській області від 24.07.2018 року №, яким застосовані штрафні фінансові санкції у сумі 347732,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_6