Справа № 1940/1735/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Шульгач М.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3568/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

представник апелянта: Дейнюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 1940/1735/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації, Борщівської районної державної адміністрації в особі Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

06.09.2018р. позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації, Борщівської районної державної адміністрації в особі Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам про визнання протиправним та скасування рішення в частині відмови в призначені допомоги при народжені дитини та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.10.2018р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.10.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник апелянта Дейнюк М.П. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено призначення державної допомоги при народженні дитини.

Згідно з ст.ст.10, 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Допомога батькам при народжені дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу та свідоцтва про народженні дитини подається одним з батьків (опікуном) з яким постійно проживає дитина, заяву за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення та копія свідоцтва про народження дитини.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за ї призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751 ( далі - Порядок) також встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

При цьому, нормами Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядку № 1751 не передбачено можливості поновлення зазначеного строку. Подання звернення за призначенням цієї допомоги не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини є однією з умов для її призначення.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2018р. заяву ОСОБА_5, ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини задоволено. Суд встановив факт народження дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 місце народження - м. Севастополь Автономна Республіка Крим Україна; мати - ОСОБА_3; батько - ОСОБА_5

Мелітопольський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 01.06.2018р. видав свідоцтво про народження ОСОБА_6 (а.с. 7 )

Із змісту довідки від 13.06.2018 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видно, що ОСОБА_3 мати дитини ОСОБА_6 взято на облік та визначено фактичним місцем проживання адресу: АДРЕСА_1. (а.с. 15 )

За призначенням допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 звернулася 02.07.2018р.

Листом Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації від 02.07.2018р. № П15-4/02-50 відмовив позивачу в призначенні державної соціальної допомоги, оскільки звернення надійшло пізніше ніж через 12 місяців після народження дитини. (а.с.22)

Колегія суддів дійшла висновку, що факт отримання позивачем свідоцтва про народження дитини 01.06.2018р. ( понад один рік після народження ) не залежали від волі позивача та зумовлений обставинами які об'єктивно завадили ОСОБА_3 отримати дане свідоцтво раніше.

Загальновідомими є обставини що територія Автономної республіки Крим на території якої народилась ОСОБА_6 є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації. В той же час, державою виконані свої обов'язки щодо можливості особам, які залишились на непідконтрольній владі України території, скористатись своїми правами, передбаченими законодавством. Так, існує порядок переміщення осіб через лінію розмежування, яким щоденно (за винятком поодиноких випадків) користуються багато осіб.

Разом з тим, як видно із матеріалів справи, позивач з об'єктивних причин не мала змоги звернутися до відповідача з відповідною заявою, оскільки всупереч своїй волі змушена була змінювати місце проживання внаслідок тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим, народження дитини на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, отримання свідоцтва про народження дитини українського зразка лише 01.06.2018р. на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2018р.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що даний позов виник у зв'язку із захистом інтересів дитини для її належного матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а та від 2 жовтня 2018 року у справі № 495/3711/17.

За таких обставин, беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, та ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена змінити місце проживання внаслідок проведення на сході України бойових дій ( що мали наслідком неможливість своєчасного оформлення відповідних документів та звернення за отримання допомоги), виходячи із завдань адміністративного судочинства, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, враховує поважність причин пропуску строку такого звернення.

Із змісту ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 1940/1735/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації яке оформлене протоколом № 45 від 31.07.2018 р. в частині відмови ОСОБА_3 в призначені допомоги при народженні доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_3 № 2047 від 25.07.2018р. про призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_6 яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації та Борщівську районну державну адміністрацію в особі комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам призначити та виплатити ОСОБА_3 допомогу при народженні дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 30.01.2019р.