Справа № 360/4478/18
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4478/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2018 до суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, відповідач), в якому позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у зарахуванні до розрахунку стажу роботи період роботи з 29.07.1986 по 26.10.1983 та з 03.02.1986 по 17.09.1988 в будівельному управлінні № 1 тресту «Сєвєродонецькпромстрой» комбінату «Ворошиловградхімстрой»; зобов'язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи період роботи з 29.07.1986 по 26.10.1983 та з 03.02.1986 по 17.09.1988 в будівельному управлінні № 1 тресту «Сєвєродонецькпромстрой» комбінату «Ворошиловградхімстрой».

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 21.11.2018 він звернувся до відповідача з заявою про призначення дострокової пенсії за віком в порядку статті 115 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки являється військовослужбовцем, який брав участь у бойових діях. Однак, відповідач листом відмовив у зарахуванні до розрахунку стажу періоди роботи з 29.07.1983 по 26.10.1983 та 03.02.1986 по 17.09.1988 в будівельному управлінні № 1 тресту «Сєвєродонецькпромстрой» комбінату «Ворошиловградхімстрой», оскільки в трудовій книжці на цих записах нечитабельний відбиток печатки підприємства.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки трудовою книжкою позивача підтверджується, що його 29.07.1983 було прийнято на роботу в будівельне управління № 1 тресту «Сєвєродонецькпромстрой» комбінату «Ворошиловградхімстрой» на посаду електрогазозварювальника 3 розряду; 26.10.1983 звільнено у зв'язку з призовом у ряди Радянської армії; 03.02.1986 знову прийнято на роботу в будівельне управління № 1 тресту «Сєвєродонецькпромстрой» комбінату «Ворошиловградхімстрой» на посаду електрогазозварювальника 4 розряду, та 17.09.1988 звільнено за власним бажанням.

Ухвалою суду від 02.01.2019 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.02.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого останній послався на таке. 21.11.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив розрахувати стаж для укладення договору добровільного страхування ВДФС. Листом від 10.12.2018 № 21158/02-21 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області надало розяснення позивачу щодо причин неможливості зарахування спірного періоду до стажу роботи та про порядок підтвердження цього стажу для призначення пенсії.

Щодо не врахування до стажу роботи позивача спірного періоду, відповідач послався на те, що в трудовій книжці позивача записи за періоди роботи з 29.07.1983 по 26.10.1983 та з 03.02.1986 по 17.09.1988 в будівельному управлінні № 1 тресту «Сєвєродонецькпромстрой» комбінату «Ворошиловградхімстрой» містять нечитабельний відбиток печатки підприємства. Тому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, є громадянином України та учасником бойових дій, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення від 19.01.2017 (арк. спр. 4-6).

21.11.2018 позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою довільної форми, в якій просив розрахувати його стаж роботи для укладення договору добровільного страхування ВДФС (арк. спр. 30).

Листом від 10.12.2018 № 21158/02-21 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомило позивача про те, що на сьогодні неможливо зарахувати до розрахунку стажу період роботи з 29.07.1983 по 26.10.1983 та з 03.02.1986 по 17.09.1988 в будівельному управлінні № 1 тресту «Сєвєродонецькпромстрой» комбінату «Ворошиловградхімстрой», оскільки в трудовій книжці на цих записах нечитабельний відбиток печатки підприємства (арк. спр. 10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообовязковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п'ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1. Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, обєднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.1. Порядку № 22-1 визначено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 2.23. Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Згідно з п. 4.1. Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2. Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає памятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до положень пункту 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обовязків) та завіряється печаткою управління.

Згідно з пунктом 4.7. Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення та виплату пенсії за віком відповідно до вимог Порядку № 22-1 та статті 44 Закону № 1058-IV та необхідним пакетом документів, що визначає право на даний вид пенсії.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про розрахунок стажу для заключення добровільного страхування ВДФС довільної форми.

Рішення по суті щодо призначення позивачеві пенсії відповідно до Закону № 1058-IV відповідачем не приймалося, а лист від 10.12.2018 № 21158/02-21 має розяснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків.

Звернення позивача розглянуто відповідачем у передбачений Законом України «Про звернення громадян» строк.

Станом на час розгляду справи по суті позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про звернення до відповідача з заявою про призначення/перерахунок пенсії встановленого зразку, визначеного Порядком № 22-1.

Щодо питання укладення позивачем договору про добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування, таке право відповідно до частини першої статті 10 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» надається: членам особистого селянського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню; особам, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною третьою цієї статті особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості.

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини сьомої цієї статті орган доходів і зборів відмовляє в укладенні договору про добровільну участь у разі, якщо особа:

підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

не відповідає іншим вимогам, визначеним частиною першою цієї статті;

подала неповні або недостовірні відомості;

раніше уклала договір про добровільну участь, дія якого не припинена або за яким не виконано передбачені договором умови;

бажає укласти договір на строк менше одного року.

В інших випадках відмова в укладенні договору про добровільну участь не допускається.

Виходячи з вищенаведених положень, лист відповідача щодо незарахування до стажу позивача певних періодів роботи також не порушує його право на добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Таким чином, судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача, а заявлені позивачем вимоги про зобовязання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи період роботи з 29.07.1986 по 26.10.1983 та з 03.02.1986 по 17.09.1988 в будівельному управлінні № 1 тресту «Сєвєродонецькпромстрой» комбінату «Ворошиловградхімстрой», є передчасними, а відтак необґрунтованими, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії встановленої форми, а відповідачем не приймалося рішення за вказаною заявою про відмову у призначенні пенсії позивачу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 06.02.2018 у справі № 425/1867/16-а, підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Отже, звернувшись до суду з зазначеними позовними вимогами, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка відповідно до вимог Порядку № 22-1, у звязку з чим відповідач не приймав рішення по суті заяви.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивача звільнено від їх сплати в установленому законом порядку.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_2