Справа № 2340/5111/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/5111/18 Головуючий у І інстанції - Гаращенко В.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаські області на ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держгеокадастру у Черкаські області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Держгеокадастру у Черкаські області звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову винесену 12 грудня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В., якою арештовано все рухоме та нерухоме майно.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року передано на розгляд до Тальнівського районного суду Черкаської області.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Черкаські області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення.

Так, Головне управління Держгеокадастру у Черкаські області зазначає, що посилання суду першої інстанції на норму ч. 5 ст. 287 КАС України не відповідає дійсності, оскільки у провадження Тальніського районного суду перебувала справа № 704/1234/17 за позовом Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Черкаській області та ОСОБА_4, третя особа: Приватне акціонерне товариство "Науково-виробнича фірма Урожай" про визнання незаконними і скасування рішень органу державної влади, визнання договорів оренди та суборенди недійсними, тобто наявний спір про цивільне право, який підсудний до розгляду саме місцевому загальному суду, а не місцевому загальному суду, як адміністративному.

Відповідачем не подавався відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року у цивільній справі № 704/1234/17 позов заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Черкаській області, ОСОБА_4, третя особа Приватне акціонерне товариство «Науково-виробнича фірма «Урожай» про визнання незаконними і скасування рішень органу державної влади, визнання договорів оренди недійсними залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 07 вересня 2018 року по справі № 704/1234/17 апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задоволено.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року у даній справі скасовано. Прийнято нову постанову. Позов заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури задоволено.

Визнано незаконними і скасовано накази Головного управління Держземагенства про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду

№ ЧК/:01:001/00002021від 07.02.2014 року; № ЧК/:01:001/00002037 від 07.02.2014 року; № ЧК/:01:001/00002460 від 04.03.2014 року; № ЧК/:01:001/00002020 від 07.02.2014 року; № ЧК/:01:001/00003390 від 15.04.2014 року; № ЧК/:01:001/00003389 від 15.04.2014 року, № ЧК/:01:001/00003392 від 15.04.2014 року; № ЧК/:01:001/00003391 від 15.04.2014 року.

Визнано недійсними договори оренди земельних ділянок, укладених між Головним управлінням Держземагентва у Черкаській області та ОСОБА_4: на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 15,5802 га, що укладений 07.02.2014 року та зареєстрований 21.08.2014 року за індексним номером 15288456; на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 площею 7,3444 га, що укладений 07.02.2014 року та реєстрований 21.08.2014 року за індексним номером 15290439; на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 5,462 га, що укладений 04.03.2014 року та реєстрований 21.08.2014 року за індексним номером 15287261; на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 4,5539 га, що укладений 07.02.2014 року та реєстрований 21.08.2014 року за індексним номером 15295968; на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6 площею 4,22 га, що укладений 15.04.2014 року та реєстрований 21.08.2014 року за індексним номером 15285705; на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_7 площею 3,9298 га, що укладений 15.04.2014 року та реєстрований 21.08.2014 року за індексним номером 15294000; на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_8 площею 1,8391 га, що укладений 15.04.2014 року та реєстрований 21.08.2014 року за індексним номером 15295048; на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_9 площею 0,892 га, що укладений 15.04.2014 року та реєстрований 21.08.2014 року за індексним номером 15292971.

Стягнуто з Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Черкаській області () та з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь прокуратури Черкаської області (, МФО 820172, р/р 3751 в Державній казначейській службі України у м. Київ) судові витрати в розмірі по 32 000 гривень з кожного.

На виконання постанови від 07 вересня 2018 року у справі № 704/1234/17, Тальнівським районним судом Черкаської області виданого 27 листопада 2018 року виконавчий лист.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксаною Василівною відкрито виконавче провадження ВП № 57891206, що підтверджується постановою від 12 грудня 2018 року (а.с. 9).

Також, постановою від 12 грудня 2018 року ВП № 57891206 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику Головному управлінню Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Черкаській області (а.с. 8).

Суддя суду першої інстанції передаючи справу за підсудністю до місцевого загального суду виходив з того, що оскільки виконавче провадження № 57891206 відкрито на підставі виданого 27 листопада 2018 року Тальнівським районним судом Черкаської області виконавчого листа № 704/1234/17, то відповідно до ч. 5 ст. 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Колегія суддів не погоджується з висновками судді суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Таким чином, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Так, предметна юрисдикція адміністративних судів, визначена ч. 1 ст. 20 КАС України, зокрема: місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;уточнення списку виборців;оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті.

За приписами ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи крім визначених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

За приписами частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Так, згідно пункту 1 частини першої статті 19 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Оскільки у справі, що розглядається, Головне управління Держгеокадастру у Черкаські області звернулось з позовом до суду про визнання протиправною та скасування постанови від 12 грудня 2018 року про арешт майна боржника, яке відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Тальнівським районним судом Черкаської області у цивільній справі, то така справа має розглядатися судом за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний правий висновок висловлений у постанові Верхового Суду від 21 грудня 2018 року по справі № 753/18305/15-а (№ К/9901/8660/18).

При цьому, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого за підсудністю до Тальнівського районного суду Черкаської області, як адміністративного суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, оскільки спірні правовідносини стосуються визнання протиправним та скасування постанови державного виконавця щодо виконання постанови Апеляційного суду Черкаської області від 07 вересня 2018 року у цивільній справі № 704/1234/17.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи доводи Позивача, колегія суддів дійшла висновку, що суддя суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про передачу справи за підсудністю, а тому, зазначена ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для її розгляду.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 241, 242, 243, 251, 287, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаські області задовольнити частково.

Ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року про передачу справи за підсудністю скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Л.О. Костюк