Справа № 1540/3999/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3999/18

Категорія: 3.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицький О.І.,

суддів Семенюк Г.В. , Потапчук В.О. ,, розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 р. по справі № 1540/3999/18 позивач ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відповідачі Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області та Суворовський районний відділ м.Одеси Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправної бездіяльності,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 р. позов задоволено частково.

На зазначене рішення суду Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з тим, що по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги та наданий строк для усунення недоліків на протязі десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно поштового повідомлення апелянт отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 24 січня 2019 року.

01 лютого 2019 року апелянт надав клопотання про відстрочення сплати судового збору та продовження строку усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що такі поняття, як відстрочення сплати судового збору та продовження строку усунення недоліків є різними правовими категоріями за сутністю, мають різні юридичні наслідки та повинні бути розглянуті окремо.

Так, відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В клопотанні апелянт посилається на відсутність коштів для сплати судового збору.

Разом з тим, статтями 3 та 4 Закону України "Про судовий збір" визначено об'єкти справляння судового збору та розміри ставок судового збору.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" пільги щодо сплати судового збору органами державної виконавчої служби не передбачені.

Відсутність та/або обмежене фінансування установи не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Із врахуванням викладеного, у задоволенні клопотання апелянта про відстрочення від сплати судового збору слід відмовити.

Додатково, колегія суддів зазначає, що з метою виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Це стосується і суб'єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Крім того колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 07.02.2018, № судового рішення в ЄДРСРУ 72088989.

Так, положеннями статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Верховний Суд у наведеному рішенні дійшов висновку, що вказані скаржником підстави для поновлення процесуального строку не є достатніми для визнання причин його пропуску поважними. Відсутність та/або обмежене фінансування установи не може бути підставою як для звільнення його від сплати судового збору, так і для поновлення процесуального строку, встановленого законом.

При цьому враховуючи, що питання поновлення пропущеного процесуального строку та продовження встановленого судом процесуального строку є близькими за своєю правовою природою, охоплюються однією статтею КАС України та з огляду на положення статті 6 Європейської конвенції з прав людини в контексті справедливого і публічного розгляду справи упродовж розумного строку, колегія суддів вважає за необхідне врахувати вищенаведену правову позицію Верховного Суду при вирішенні питання щодо продовження строку усунення недоліків.

Крім того, у пункті 41 рішення від 03 квітня 2008 року по справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (CASE OF UNIУN ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN № 11681/85).

Застосування наведених рішень Європейського Суду з прав людини узгоджується з ухвалою Верховного Суду від 12.09.2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 76473936.

Відповідно до частини 4 статті 169 та частини 2 статті 298 КАС України апеляційна скарга повертається особі, що її подала якщо цією особою не усунуто недоліків, залишеної без руху апеляційної скарги.

Апелянт не виконав вимоги ухвали П'ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 р., а тому є підстави для повернення апеляційної скарги.

Керуючись частиною 4 статті 169 та частиною 2 статті 298 КАС України -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про відстрочення сплати судового збору та продовження строку усунення недоліків поданої апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 р. повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги, у відповідності до чинного законодавства.

Суддя-доповідач Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.