Справа № 420/5857/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Одеса Справа № 420/5857/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.,

за участю: секретаря Ягенської К.О., представників позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КЕНМАР до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення рішення від 30.07.2018 року №, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 травня 2018 року Головним управлінням ДФС Одеській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, у порядку абз.2 п.п.76.3 ст. 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕНМАР». За результатами вищезазначеної перевірки ГУ ДФС в Одеській області було складено ОСОБА_2 «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток № 12256/15-32-12-12/36435391 від 30.05.2018р., в якому, на думку податкового органу, встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства України: п. 57.1 ст. 57, п. 137.3ст. 137 розділу III Податкового кодексу України - порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання. На підставі вказаного акту ГУ ДФС в Одеській області 30 липня 2018 року було прийняте податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1. Проте позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте в результаті порушень матеріальних та процесуальних норм законодавства, а тому підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що ТОВ «Кенмар» сплатило податок у перший робочий день після вихідного, а тому не допустило порушення правил сплати податку та немає підстав для притягнення до відповідальності. В звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Представник відповідача в судове засідання зявився, та надав до суду письмовий відзив на позов, який мотивований тим, що Згідно акту перевірки у картці особового рахунку (КОР) підприємства з податку на прибуток (за КБК 11021000 ) було нараховано згідно декларації з податку на прибуток за 2017 рік від 28.02.2018 р. № НОМЕР_2 податок на прибуток підприємств у загальній сумі 12 422 грн. терміном сплати 11.03.2018 року, які підприємством не було сплачено у встановлені діючим законодавством терміни. Підприємство сплатило податок на прибуток підприємств у загальній сумі 12 422 грн. лише 12.03.2018 року (п/д № 206 на суму 12 422 грн.). За карткою особового рахунку TOB «КЕНМАР», , 11.08.2017 року було нараховано в автоматичному режимі штрафну санкцію за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у сумі 1229,36 грн.

Ухвалою суду від 13.11.2018 року позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року відкрито провадження по справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявності підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що 30 травня 2018 року Головним управлінням ДФС Одеській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, у порядку абз.2 п.п.76.3 ст. 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕНМАР».

За результатами вищезазначеної перевірки ГУ ДФС в Одеській області було складено ОСОБА_2 «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток № 12256/15-32-12-12/36435391 від 30.05.2018р., в якому, на думку податкового органу, встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства України: п. 57.1 ст. 57, п. 137.3ст. 137 розділу III Податкового кодексу України - порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання.

Згідно акту перевірки у картці особового рахунку (КОР) підприємства з податку на прибуток (за КБК 11021000 ) було нараховано згідно декларації з податку на прибуток за 2017 рік від 28.02.2018 р. № НОМЕР_2 податок на прибуток підприємств у загальній сумі 12 422 грн. терміном сплати 11.03.2018 року (неділя), які підприємством не було сплачено у встановлені діючим законодавством терміни.

Підприємство сплатило податок на прибуток підприємств у загальній сумі 12422 грн. лише 12.03.2018 року (понеділок) (п/д № 206 на суму 12 422 грн.), тобто в перший робочий день після настання граничного строку сплати податку, який припав на вихідний день та в який банки не працюють для проведення платежів до бюджету.

За карткою особового рахунку TOB «КЕНМАР», , 11.08.2017 року було нараховано в автоматичному режимі штрафну санкцію за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у сумі 1229,36 грн. (за КБК 11021000).

Керуючись п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 р. №2755-VI (далі -Податкового кодексу України), ознайомившись з висновками ГУ ДФС в Одеській області, викладеними в ОСОБА_2 «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток № 12256/15-32-12-12/36435391 від 30.05.2018р., TOB «КЕНМАР» подало на адресу ГУ ДФС в Одеській області свої заперечення, проте вони залишились без задоволення.

Також позивач звернувся зі скаргою ДФС України зі скаргою про скасування податкового повідомлення-рішення, проте ДФС України рішенням від 19.10.2018р., яке отримано 30.10.2018р., скарга залишена без задоволення.

Як наслідок, ГУ ДФС в Одеській області 30 липня 2018 року було прийняте податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1, яким до позивача застосований штраф у розмірі 1229,36 грн..

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до 57.1. ст. 57 ПКУ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вказана норма не містить застережень щодо порядку сплати податку у випадку, якщо останній день строку його сплати припадає на вихідний або святковий день.

Натомість, таке правило передбачено для податкових декларацій, зокрема згідно пунктом 49.20. статті 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Як визначено у статті 5 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS №76) від 16 травня 1972 року, підписаною державами - членами Ради Європи, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem (для цілей цієї Конвенції термін dies ad quem означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них.

У відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року №1906-IV чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

За змістом пункту 3.2 статті З ПК України якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому, пунктом 56.21 статті 56 ПК України встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таке застосування норм податкового законодавства відповідає й основним засадам податкового права, проголошеним у статті 4 ПК України.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду по справі № 820/1867/18, від 14 березня 2018 року.

Враховуючи вищенаведене, за встановлених обставин здійснення TOB «КЕНМАР» сплати податку у перший робочий день після вихідного, суд вважає, що підприємство не допустило порушення правил сплати (перерахування) податку та немає підстав для притягнення до відповідальності за це.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст..ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КЕНМАР до Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 30.07.2018р. № Головного управління ДФС в Одеській області.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (код 39398646, м.Одеса, вул.. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КЕНМАР (код 36435391, м. Одеса, вул.. Тираспольська, б.27/29) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. сплаченого за платіжним дорученням №401 від 22.11.2018р.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст..255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень п.15-5 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 06.02.2019 року.

Суддя Іванов Е.А.

.