Справа № 2а/2370/8348/2011
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2019 року

Київ

справа №2a/2370/8348/2011

адміністративне провадження №К/9901/53617/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 (суддя Гаращенко В.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 (судді: Ісаєнко Ю.А. (головуючий), Бужак Н.П., Мельничук В.П.) у справі №2а/2370/8348/2011 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" до Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, за участю прокурора Черкаської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2011:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 530 883,00 грн (за основним платежем - 424 706,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 106 177,00 грн);

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 58 091 464,00 грн (за основним платежем - 46 473 171,00 грн за штрафними санкціями - 11 618 293,00 грн);

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 16 707,90 грн (за основним платежем - 13 366,32 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3 341,58 грн);

- №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 592 122,00 грн.;

- №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) на 23 266 080.00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 80 127,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що господарські операції позивача з контрагентами мали реальний характер, що підтверджується належно оформленими первинними документами, натомість висновки контролюючого органу про відсутність реальних правових наслідків за господарськими операціями з контрагентами є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 позов було задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 14.11.2011 №, №, №, №. В задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2011 № відмовлено.

4. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2012 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 залишено без змін.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2012 скасовано в частині задоволених позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень: № від 14.11.2011 щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 339913,00 грн (у тому числі: 271931,00 грн - за основним платежем. 67982,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № від 14.11.2011 щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 27882,00 грн; № від 14.11.2011 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 237153,75 грн (у тому числі: 189723,00 грн - сума завищення бюджетного відшкодування, 47430,75 грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи)) із направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 відмовлено в задоволенні позову в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2011:

- № щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 339913,00 грн.;

- № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 27882,00 грн.;

- № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування (в т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 237153,75 грн.

7. Суд першої інстанції, з думкою якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про неправомірність формування валових витрат та податкового кредиту по господарських операціях, здійснених позивачем з TOB КПВ "Граніт", ПП "Альтекс-Юг", ПП "Стилет - Юг" та TOB "Южторгкомпані", які не спричинили настання реальних правових наслідків, що підтверджується вироком Суворовського районного суду міста Херсона від 15.05.2014 у справі №668/5334/14-к за обвинуваченням керівника ПП "Альтекс-Юг" у вчиненні злочину, передбаченого ст. 205 Кримінального кодексу України; вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2017 у справі № 766/3245/14 щодо здійснення фіктивного підприємництва ПП "Альтекс-Юг" та ПП "Стилет - Юг"; вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 17.03.2014 у справі №1423/18929/2012 за обвинуваченням керівника TOB"Южторгкомпані" та TOB КПВ "Граніт" у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2018, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства в повному обсязі.

9. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності яких виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 31.10.2011 № 272/23-017/32580463, оформленого за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Катеринопільський елеватор" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 по 31.12.2010, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України від 28.12.1994 №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», пп. 7.2.3, пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.3.6. п. 7.3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість».

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що господарські операції з ПП «Альтекс-Юг», ПП «Стилет-Юг», TOB «КПВ «Граніт», TOB «Южторгкомпані» не спричинили настання реальних правових наслідків, що виключає право позивача на формування валових витрат та податкового кредиту за такими господарськими операціями.

Судами встановлено, що по взаємовідносинах з ПП «Альтекс-Юг», ПП «Стилет-Юг», TOB «КПВ «Граніт», TOB «Южторгкомпані» суми податків та штрафні санкції донараховані наступними податковими повідомленнями рішеннями:

- від 14.11.2011 № збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств по взаємовідносинах з ПП «Альтекс-Юг» - 109 820,00 грн, в т.ч. 87 856 грн основного платежу та 21 964 грн штрафних санкцій; з ПП «Стилет-Юг» - 159 086,00 грн в тому числі 127 269,00 грн. основного платежу та 31 817,00 грн штрафних санкцій; з TOB «КВП «Граніт» - 43 471,00 грн в тому числі 34 777,00 грн основного платежу та 8 694 грн штрафних санкцій; з TOB «Южторгкомпані» - 27 536 грн, в тому числі 22 029,00 грн основного платежу та 5 507,00 грн штрафних санкцій. Всього - 339 913,00 грн, в т.ч. основний платіж 271 931,00 грн та 67 982,00 грн штрафних санкцій;

- від 14.11.2011 № зменшено суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Альтекс-Юг» - 87 856,25 грн, в т.ч. 70 285,00 грн основного платежу та 17 571,25 грн штрафних санкцій; з ПП «Стилет-Юг» -127 268,75 грн в тому числі 101 815,00 грн основного платежу та 25 453,75 грн штрафних санкцій; з TOB «Южторгкомпані» - 22 028,75 грн, в тому числі 17 623,00 грн основного платежу та 4 405,75 грн штрафних санкцій. Всього - 237 153,75 грн, в т.ч. основний платіж 189 723 грн та 47 430,75 грн штрафних санкцій;

- від 14.11.2011 № зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість по взаємовідносинах з TOB «КВП «Граніт» на 27 822,00 грн.

Судами встановлено, що позивач мав взаємовідносини з контрагентами ПП «Альтекс-Юг», ПП «Стилет-Юг», TOB «КПВ «Граніт», TOB «Южторгкомпані».

Також судами встановлено, наявність:

- вироку Суворовського районного суду міста Херсона від 15 травня 2014 року у справі №668/5334/14-к за обвинуваченням керівника ПП «Альтекс-Юг» у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України;

- вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року у справі № 766/3245/17 щодо здійснення фіктивного підприємництва ПП «Альтекс-Юг» та ПП «Стилет - Юг» (стаття 205 Кримінального кодексу України;

- вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 березня 2014 року справі №1423/18929/2012 за обвинуваченням керівника TOB «Южторгкомпані» та TOB КПВ «Граніт» у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

11. У доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального права, вказує на порушення норм процесуального права, що полягає у неповному з'ясуванні та врахуванні всіх обставин, що мають значення для справи, зазначає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, суди помилково дійшли висновку про відсутність реального здійснення господарських операцій з контрагентами, оскільки вироки відносно директорів контрагентів не є беззаперечними доказами відсутності реальних правових наслідків за господарськими операціями з такими контрагентами. Оскільки фактично такі господарські операції відбулись про що свідчать первинні документи, а також подальше використання придбаних у контрагентів товарів у власній господарській діяльності. Також позивач вказує, що вироків відносно контрагентів позивача на момент проведення господарських операцій не існувало.

12. Контролюючий орган надав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки господарські операції, за якими позивачем було сформовано витрати та податковий кредит, фактично не були здійснені, а тому просить залишити касаційну скаргу Товариства без задоволення, а рішення судів попередніх інстанції просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Пункт 5.1 статті 5.

Валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

13.2. Підпункт 5.2.1 пункту 5.2 статті 5.

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

13.3. Підпункт 5.3.9 пункту 5.3 статті 5.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

14. Закон України «Про податок на додану вартість» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

14.1. Пункт 1.7. статті 1.

Податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

14.2. Підпункт 7.4.1. пункту 7.4. статті 7.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше, ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1. статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

14.3. Підпункт 7.4.4 пункту 7.4 статті 7.

Якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

14.4. Підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

14.5. Підпункт 7.7.1 пункту 7.7 статті 7.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

15. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

15.1. Стаття 1.

15.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

15.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

15.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

15.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

16. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

16.1. Пункт 2.4.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

16.2. Пункт 2.15.

Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

18. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентами на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

19. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов'язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту.

20. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

21. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

22. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

23. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

24. У ході розгляду справи суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірність прийнятих податкових повідомлень - рішень з огляду на наявність у матеріалах справи вироку Суворовського районного суду міста Херсона від 15 травня 2014 року у справі №668/5334/14-к за обвинуваченням керівника ПП «Альтекс-Юг» у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України; вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року у справі № 766/3245/17 щодо здійснення фіктивного підприємництва ПП «Альтекс-Юг» та ПП «Стилет - Юг» (стаття 205 Кримінального кодексу України; вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 березня 2014 року справі №1423/18929/2012 за обвинуваченням керівника TOB «Южторгкомпані» та TOB КПВ «Граніт» у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.

25. Колегія суддів вважає такий висновок правильним з огляду на те, що вироками у зазначених вище кримінальних справах, які набрали законної сили, встановлено об'єктивну сторону складу злочину посадових осіб контрагентів позивача, дії яких не були спрямовані на реальне настання наслідків, а лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій. Господарські операції, за наслідками яких Товариством сформовано витрати та податковий кредит, відбулися на підставі первинних документів, виписаних у той самий період, в якому встановлено факти вчинення злочину.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Розв'язуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій, враховуючи встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки обставини щодо непідтвердження належними первинними документами операцій з придбання товару, а відповідно і неправомірність формування позивачем податкового обліку за такими операціями, надали належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 70-72, 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанцій) щодо оцінки доказів та дійшли обґрунтованого висновку про недостовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку, що, відповідно, виключає право позивача формувати витрати та податковий кредит з ПДВ за такими операціями.

27. Оцінка доказів судами зроблена з огляду на приписи норм процесуального законодавства (ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України), надано об'єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як Товариством так і контролюючим органом.

28. Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, натомість позивачем з огляду на приписи процесуального закону (ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття рішень судами попередніх інстанцій) належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів щодо неправомірного формування даних податкового обліку за господарськими операціями з ПП «Альтекс-Юг», ПП «Стилет-Юг», TOB «КПВ «Граніт», TOB «Южторгкомпані».

29. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 слід залишити без задоволення.

30. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

31. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №2а/2370/8348/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду