Справа № 802/680/18-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/680/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

24 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Мацедонської Т.О.,

представника відповідача: Кухрівського О.В.,

представника третьої особи: Мякінькової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року (повний текст якої складено в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Головне управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Головне управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2018 року - без змін.

В судове засідання представник Міністерства економічного розвитку та торгівлі України не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник Державної фіскальної служби України підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник третьої особи також підтримала доводи апеляційної скарги відповідача та просила суд задовольнити її

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі подання Міністерства доходів і зборів України, Мінекономрозвитку прийнято наказ від 25.12.2013 за №1562 про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України (надалі - наказ №1562) ( а.с.12-13)

Пунктом першим наказу №1562 визначено, що за порушення приписів Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», законів України, що встановлюють порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме статей 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосувати спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України, зазначених у додатку до цього наказу. В пункті 2 наказу №1562 зазначено, що розгляд зовнішньоекономічних контрактів і видачу ліцензій на проведення зовнішньоекономічних операцій суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, зазначеними в додатку до цього наказу, здійснювати відповідно до Положення про порядок видачі разових (індивідуальних) ліцензій, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 №47.

Так, ПАТ «Вінницяобленерго» значиться в додатку до наказу Мінекономрозвитку №1562 від 25.12.2013 під номером 8.

В подальшому, позивач неодноразово звертався до відповідача-1 із клопотаннями за № 08.1-5071 від 21.06.2017, за № 14-8025 від 28.09.2017, за № 14-9287 від 03.11.2017, за № 14-11996 від 29.12.2017 про скасування дії спеціальної санкції (том 1 а.с. 43-45, 48-49, 52-54, 62-64).

Однак, листами за № 4102-13/21832-07 (вх. №01/5479 від 03.07.2017), за №4102-13/35497-07 від 05.10.2017, за №4102-13/41940-07 від 17.11.20І7, за № 4102-13/1478-07 від 19.01.2018 відповідач відмовив у задоволенні поданих позивачем клопотань, посилаючись на ненадання ПАТ «Вінницяобленерго» належних доказів вжиття товариством заходів щодо стягнення заборгованості з боржника станом на поточну дату, а також довідки з усіх обслуговуючих банків (оригінали) про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями (том 1 а.с. 46-47, 50-51, 55-56, 65-66).

Не погоджуючись з отриманими відповідями відповідача-1, вважаючи бездіяльність Мінекономрозвитку, яка полягає у не скасуванні дії спеціалізованої санкції застосованої до ПАТ «Вінницяобленерго» спірним наказом №1562 (в частині), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 37 «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-XII (далі - Закон №959-XII) за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, зокрема: тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства (ч.2ст.37 Закону №959-XII).

Згідно п.п. 1, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №459 «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі» Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, застосовує до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальні санкції, передбачені Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Таким чином, Мінекономрозвитку наділено повноваженнями застосовувати до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності за відповідним поданням органів доходів і зборів.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», Положенням про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 № 52.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічна діяльність - це діяльність суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) - це матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в Україні є юридичні особи, зареєстровані як такі в Україні і які мають постійне місцезнаходження на території України (підприємства, організації та об'єднання всіх видів, включаючи акціонерні та інші види господарських товариств, асоціації, спілки, концерни, консорціуми, торговельні доми, посередницькі та консультаційні фірми, кооперативи, кредитно-фінансові установи, міжнародні об'єднання, організації та інші), в тому числі юридичні особи, майно та/або капітал яких є повністю у власності іноземних суб'єктів господарської діяльності.

До видів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснюють в Україні суб'єкти цієї діяльності, належать, зокрема, експорт та імпорт товарів, капіталів та робочої сили (стаття 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» ).

Частина перша статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачає, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції:

- накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України;

- застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій;

- тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Відповідно до частин другої та третьої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економічного розвитку і торгівлі України спеціальних санкцій (далі - санкції), передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», до українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності) визначає Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затверджене наказом Міністерства економіки України №52 від 17.04.2000 (надалі - Положення №52).

За визначенням п. 1.1 розділу 1 цього Положення, спеціальні санкції - індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб.

Санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки (п. 1.2 розділу 1 Положення №52).

За приписами п. 2.1 р. 2 Положення №52, індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності передбачає здійснення Міністерством економічного розвитку і торгівлі України індивідуального ліцензування кожної окремої зовнішньоекономічної операції певного виду зовнішньоекономічної діяльності, що зазначена в статті 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Згідно абз. 1 - 4 п. 4.2 р. 4 Положення, подання щодо застосування спеціальних санкцій до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності або тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності повинні містити інформацію: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання мовою країни їхнього місцезнаходження), найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство; відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, іншу доцільну інформацію;

У поданні повинна міститись пропозиція щодо виду санкції, яку пропонується застосувати.

Тобто, з аналізу наведених положень законодавства слідує, що Мінекономрозвитку має право застосовувати до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України спеціальні санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення вимог Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» або пов'язаних з ним законів України та в разі проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки, на підставі відповідного подання уповноважених органів, яке містить визначені законом реквізити.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не заперечується наявність у звернутому до відповідача-1 поданні ДФС України всіх необхідних даних, передбачених п.4.2 Положення № 52, а тому Міністерство економічного розвитку і торгівлі України правомірно застосовано до позивача спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування. Крім того, у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відсутні повноваження щодо проведення перевірки даних, викладених у поданні Міністерства доходів і зборів України.

Також, визначаючись щодо наявності правових підстав для прийняття оскаржуваного наказу Мінекономрозвитку від 25.12.2013 № 1562 судом досліджено підстави прийняття оскаржуваного Наказу №1652 в розрізі виявлених податковим органом порушень ПАТ «Вінницяобленерго», які зумовили застосування до позивача спеціальної санкції

Як зазначив у наданих суду письмових поясненнях представник ДФС України, допущені позивачем порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті були виявлені податковим органом під час проведення планової виїзної документальної перевірки ПАТ «Вінницяобленерго», результати якої знайшли своє відображення в Акті про результати планової виїзної документальної перевірки №1943/22/00130694 від 31.05.2013 з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2010 по 31.12.2012.

Так, 14.10.2011 між ПАТ «Вінницяобленерго» (Продавцем) та «ІМЕХ ENERGO» sp. z.о.о., Республіка Польща, Rzeszow, ul.Przemyslowa 14, 35-105; REGON № 651542435 (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу скорочень викидів (том 1 а.с. 14-26), а в подальшому додаткову угоду від 25.07.2012 (том 1 а.с. 14-26).

Предметом договору є купівля-продаж 922174 одиниць скорочення викидів ОСВ парникових газів, які були досягнуті з 01.01.2008 по 31.12.2011 в результаті реалізації проекту спільного впровадження «Зниження технологічних витрат електричної енергії в електричних мережах ПАТ «Вінницяобленерго» та підтверджені міжнародним верифікатором «Bureau Veritas Certification Holding SAS» польській компанії «IMEX ENERGO» sp. z о.о.

За умовами договору Покупець зобов'язується купити та сплатити суму, що дорівнює Ціні за ОСВ, помноженій на кількість Поставлених ОСВ.

Крім того, умовами пп. «б» п.7.2 ст.7 Договору, будь-які спори, протиріччя або претензії, які виникають у зв'язку або з цим договором, повинні остаточно вирішуватись у Міжнародному комерційному арбітражному суді при ТПП України згідно з його Регламентом.

На виконання своїх зобов'язань, 18.05.2012 ПАТ «Вінницяобленерго» передало «IMEX ENERGO» sp. z.о.о., Республіка Польща, по контрактну кількість одиниць скорочень викидів (ОСВ) -922174 тони по ціні 1,968 евро за тону, на загальну суму 1814838,43 евро.

Передача ОСВ здійснена шляхом зарахування на Реєстраційний рахунок «IMEX ENERGO» sp. z.о.о., Республіка Польща, відповідно до умов Договору.

В законодавчо встановлений строк валютна виручка від нерезидента надійшла в загальній сумі 1610412,13 євро/ 16147946,60 грн. Кошти надійшли з рахунку PL 137530 в Alior Bank S.A. та були зараховані на рахунок ПАТ «Вінницяобленерго» №4525 в AT «Сбербанк Росії».

Станом на 15.11.2012 за розрахунками по Договору купівлі-продажу скорочень викидів від 14.10.2011 № б/н, укладеному з «IMEX ENERGO» sp. z.о.о., Республіка Польща, у ПАТ «Вінницяобленерго» утворилась прострочена дебіторська заборгованість в сумі 204426,30 євро, граничний строк погашення якої минув 14.11.2012.

Таким чином, підприємством ПАТ «Вінницяобленерго» було допущено порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що й стало підставою для звернення ГУ ДФС у Вінницькій області 10.06.2013 з поданням до ДФС України, яка в подальшому звернулась з поданням до Мінеконорозвитку, за результатами якого до платника було застосовано індивідуальний режим оподаткування.

Виявлені податковим органом, під час проведення планової виїзної документальної перевірки ПАТ «Вінницяобленерго» порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не заперечувались й представниками позивача в судовому засіданні.

Таким чином, на момент винесення оспорюваного наказу та з урахуваннями вищенаведених норм законодавства, Мінекономрозвитку правомірно застосувало до позивача дію спеціальної санкції - режим індивідуального ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Водночас, на час звернення позивача до суду, обставини, які зумовлювали застосування спеціальної санкції, змінилися.

Так, суд надаючи правову оцінку доказам позивача про вжиття ним практичних заходів для усунення порушень законодавства, виходив з наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 37 Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 37 Закону "Про зовнішньоекономічну діяльність" разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України або надання достатніх доказів неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання закону, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики відповідні матеріали та виходити з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії санкцій .

Зазначена норма дублюється також у пункт 4.15 р.4 Положення № 52.

З метою уточнення інформації Міністерство економічного розвитку і торгівлі України може звертатися до державних органів, що здійснюють контроль у сфері зовнішньоекономічної діяльності, валютний контроль, та агентів валютного контролю із запитами про одержання додаткових матеріалів (інформації) щодо діяльності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, які звернулися до нього з клопотанням про скасування (зміна виду, тимчасове зупинення) дії санкції (пункт 4.16 р.4 Положення № 52).

Судом встановлено, що підставою для внесення ДФС України до Мінекономрозвитку подання про застосування до ПАТ «Вінницяобленерго» спеціальної санкції стала наявність в останнього простроченої заборгованості у сумі 204 426,30 євро за здійсненою зовнішньоекономічною операцією за зовнішньоекономічним договором від 14.10.2011, укладеним з «ІМЕХ ENERGO» sp. z.о.о., Республіка Польща.

Порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено за результатами проведеної перевірки ПАТ «Вінницяобленерго» відповідно до акту перевірки від 31.05.2013 за №1943/22/00130694.

З метою усунення виявлених під час проведеної перевірки порушень, ПАТ «Вінницяобленерго» 16.11.2012 звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (надалі - МКАС) з позовною заявою про стягнення з «IMEX ENERGO» SP. Z.O.O., заборгованості в розмірі 204 426,30 євро за поставлені ОСВ по Договору купівлі-продажу скорочень викидів від 14.10.2011 № б/н.

29.03.2013 МКАС прийнято рішення про стягнення з «ІМЕХ ENERGO» SP. Z.O.O. на користь ПАТ «Вінницяобленерго» 204 426,30 євро основного боргу та 6348,17 євро у відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору (том 1 а.с. 27-30).

Втім, в добровільному порядку «IMEX ENERGO» SP. Z.O.O. зазначене рішення МКАС не виконало, у звязку з чим, 02.09.2013 ПАТ «Вінницяобленерго» уклало із ТОВ «ЕНЕРДЖІ КОНСАЛТИНГ» договір №П-05/13, предметом якого є надання юридичних послуг щодо стягнення з боржника - «IMEX ENERGO» SP. Z.O.O. суми заборгованості у розмірі 204 426,30 євро. на користь ПАТ «Вінницяобленерго» на території Республіки Польща. В подальшому, до вказаного договору були внесені зміни шляхом укладення додаткових угод №1 від 10.12.2013, №2 від 11.09.2014, №3 від 01.10.2014, №4 від 02.11.2015, №6 від 30.12.2016 (том 1 а.с. 31-37).

19.01.2016 Постановою окружного суду м. Жешув Рішенню надана виконавча сила (визнання) та виданий відповідний виконавчий лист щодо можливості примусового виконання Рішення стосовно IMEX TRANS ENERGO, що є правонаступником прав та обов'язків «IMEX ENERGO» SP. Z.O.O., на території Республіки Польща.

30.05.2017 Державний судовий виконавець при районному суді м. Пшемишль (Республіка Польща) Марчін Вініаж повідомив позивача про початок провадження з приводу примусового стягнення заборгованості з Боржника та пошук майна боржника.

В подальшому, а саме 21.06.2017, позивач звернувся до відповідача-1 із клопотанням № 08.1-5071 про скасування дії спеціальної санкції, додавши до нього документи, перелік яких визначено в додатку до клопотання, зокрема документи на підтвердження застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону (том 1 а.с. 43-45).

Листом за № 4102-13/21832-07 (вх. №01/5479 від 03.07.2017) відповідач-1 повідомив позивача, що для розгляду питання скасування дії санкції ПАТ «Вінницяобленерго» необхідно додатково надати належним чином завірені копії матеріалів про заходи, вжиті товариством щодо стягнення заборгованості з боржника станом на поточну дату, та довідки з усіх обслуговуючих банків (оригінали) про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями (том 1 а.с. 46-47).

28.09.2017 ПАТ «Вінницяобленерго» повторно звернулося із клопотанням (вих. № 14-8025) до відповідача про скасування дії спеціальної санкції, повторно надавши відповідачу оригінали довідок з банків, а також повідомило, що згідно із інформацією, наданою судовим виконавцем канцелярії виконавчої служби м. Пшемишля Марчі Вініаж від 30.05.2017, виконавче провадження зі стягнення суми боргу перед ПАТ «Вінницяобленерго» продовжується (том 1 а.с. 48-49).

Листом від 05.10.2017 за №4102-13/35497-07 Мінекономрозвитку, посилаючись на Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 14.01.2000 №52 (надалі Положення №52), повідомлено про необхідність надання додаткових матеріалів для розгляду питання про скасування або тимчасове зупинення дії спеціальної санкції, застосованої до ПАТ «Вінницяобленерго», а саме: копії матеріалів про заходи, вжиті ПАТ «Вінницяобленерго» щодо стягнення заборгованості з боржника станом на поточну дату, та довідки з усіх обслуговуючих банків (оригінали) про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями (том 1 а.с. 50-51).

03.11.2017 ПАТ «Вінницяобленерго» звернулося до відповідача із клопотанням за вих. № 14-9287 щодо скасування дії спеціалізованої санкції, вкотре надало документи, які вимагав відповідач-1, а також належним чином завірені копії матеріалів про вжиття практичних заходів щодо стягнення заборгованості з боржника саме станом на поточну дату (дату направлення даного клопотання), та довідки з обслуговуючих банків (оригінали) про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями, теж етапом па поточну дату (том 1 а.с. 52-54).

Проте, 23.11.2017 позивачем було отримано лист від відповідача за вих. №4102-13/41940-07 від 17.11.20І7, яким клопотання позивача про скасування дії спеціалізованої санкції знов не було задоволено та вкотре запропоновано позивачу надати відповідачу належним чином завірені копії матеріалів про вжиті підприємством заходи щодо стягнення заборгованості з боржника та відповідні довідки з усіх обслуговуючих банків (оригінали) про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями (том 1 а.с. 55-56).

В подальшому, як зазначає позивач 18 грудня 2017 року, ПАТ «Вінницяобленерго» було отримано лист від судового виконавця при Районному Суді в м. Перемишль («Інформація про стан провадження» від 12.12.2017), в якому повідомляється про хід виконавчого провадження, а саме, що в ході виконавчого провадження майно боржника не встановлене; боржник не веде діяльність за зареєстрованою адресою та не встановлено будь-якої іншої адреси боржника; не встановлено банківських рахунків боржника, будь-яких боргових зобов'язань або інших майнових прав, що належать боржнику. Також, виконавець повідомляє, що на даний час виконавче провадження є повністю безрезультатним (том 1 а.с. 57-58).

Враховуючи зазначені обставини, 29.12.2017 позивач звернувся до відповідача із клопотанням за щодо скасування дії спеціалізованої санкції № 14-11996, додавши до нього належним чином завірені копії документів, що підтверджують вжиття позивачем усіх можливих заходів зі стягнення заборгованості з боржника, а також оригінали оновлених довідок з банків, станом на дату подання клопотання (том 1 а.с. 62-64).

Позивачем також до вказаного клопотання було додано докази неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону, а саме вищевказану копію листа судового виконавця при районному суді в м. Перемишль «Інформація про стан провадження» від 12.12.2017 завіреного належним чином, із нотаріально посвідченим перекладом.

Втім, листом від 19.01.2018 за № 4102-13/1478-07 відповідач відмовив у задоволенні поданого позивачем клопотанні від 29.12.2017, посилаючись на те, що для розгляду питання про скасування або тимчасове зупинення дії спеціальної санкції позивачу необхідно додатково надати оновлені довідки з усіх обслуговуючих банків (оригінали) про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями.

Таким чином, у своїх клопотаннях від 21.06.2017 №08.1-5071, від 28.09.2017 №14- 8025 та від 03.11.2017 № 14-9287 з якими позивач звертався до відповідача з проханням скасувати дію санкції, надаючи всі можливі та необхідні докази на підтвердження застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону та/або пов'язаних з ним законів України, а саме:

- рішення МКАС по справі АС № 255п/2012 від 29.03.2013;

- постанову Окружного суду м. Жешув та виконавчого листа від 19.01.2016;

- виписку з судового реєстру щодо правонаступництва боржника від 03.09.2015;

- докази вжиття заходів з виконання рішення МКАС від 29.09.2013р. на території Республіки Польща (копія листа державного судового виконавця при районному суді м. Пшемишель від 30.05.2017);

- оригінали довідок з банків про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями.

Наведений в поданих до Мінекономрозвитку перелік документів на переконання суду безумовно свідчить, що позивачем, принаймні починаючи з 29.03.2013 (дата прийняття рішення МКАС по справі АС № 255п/2012) вчинялись всі можливі практичні заходи спрямовані на усунення порушень Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність". Зокрема, дійти таких висновків дозволяє наявність в матеріалах справи наступних доказів:

- Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, якому надана виконавча сила (визнання) постановою окружного суду м. Жешув;

- виконавчий лист, який дає можливість примусового виконання Рішення IMEXTRANSENERGO SP. Z.O.O., яке є правонаступником прав та обовязків «IMEX ENERGO» SP. Z.O.O.;

- повідомлення про початок примусового стягнення заборгованості з IMEXTRANSENERGO SP. Z.O.O. та пошук майна боржника, видане державним судовим виконавцем при районному суді м. Пшемишль (Республіка Польща) Марчін Вініажем;

- лист від судового виконавця при Районному Суді в м. Перемишль («Інформація про стан провадження» від 12.12.2017), в якому повідомляється про хід виконавчого провадження, а саме, що в ході виконавчого провадження майно боржника не встановлене; боржник не веде діяльність за зареєстрованою адресою та не встановлено будь-якої іншої адреси боржника; не встановлено банківських рахунків боржника, будь-яких боргових зобовязань або інших мінових прав, що належать боржнику. Також, у даному листі виконавець зазначив, що на даний час виконавче провадження є повністю безрезультатним.

Таким чином, наведений вище перелік доказів є достатнім для доведення вчинення позивачем дій, які свідчать про вжиття останнім усіх практичних та можливих заходів, передбачених п. 2.4. Порядку взаємодії Міністерства економіки України та державної податкової адміністрації з питань застосування спеціальних санкцій, затвердженого спільним наказом Мінекономіки та ДПА від 09.11.2006 № 340/672, на який у своєму відзиві посилається Мінекономрозвитку.

Суд зазначає, що вищезазначені документи були надані відповідачу разом з клопотанням від 29.12.2017 за №14-11996 про скасування дії санкції. Також, до зазначеного клопотання, окрім вже зазначених документів, позивачем було надано:

- копію договору про надання юридичних послуг №П-21/2 від 02.09.2013;

- копію постанови Окружного суду м. Жешув від 19.01.2016 із нотаріально посвідченим перекладом;

- копію виписки з державного судового реєстру із нотаріально посвідченим перекладом щодо правонаступництва IMEX TRANS ENERGO, станом на 13.12.2016;

- копія повідомлення про стан провадження станом на 30.05.2017 із нотаріально посвідченим перекладом;

- копія листа від 05.12.2017 щодо інформації про накладення арешту на боргові зобов'язання із нотаріально посвідченим переліком;

- Довідка оригінал з ПАТ «Сбербанк» від 29.12.2017 за №3309/07;

- Довідка оригінал з РВ «ОТП Банк» від 29.12.2017 за №В00-01-3/822;

- Довідка оригінал відділення «Центральне ПАТ «Банк Аваль» від 29.12.2017 за №Д1-В151/313, що підтверджується переліком документів зазначеному в додатках до клопотання.

Приймаючи вищезазначені документи до уваги при наданні оцінки діям Мінекономрозвитку під час розгляду клопотань позивача про скасування дії санкції, суд враховує, що ні в надісланих на адресу позивача листах відповідях, ні під час проведення підготовчого судового засідання у сторін не виникало сумнівів щодо належного оформлення доданих до клопотань документів, а також до їх перекладу, а відтак останні слід вважати належними доказами на підтвердження викладеної у позовній заяві позиції ПАТ «Вінницяобленерго».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наданий позивачем до Мінекономрозвитку перелік документів безумовно є достатнім для підтвердження існування обставин, які роблять неможливим (безперспективним) застосування з боку позивача практичних заходів, що гарантують виконання Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Натомість суд, при вирішення даної справи не вправі перебирати на себе повноваження суб'єкта владних повноважень Мінекономрозвитку, оскільки обов'язок щодо зняття встановлених до позивача санкцій належить виключно до компетенції відповідача-1.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право особи на суд передбачає можливість отримати не лише формальний захист (визнання і підтвердження порушених прав), але й фактичний захист (тобто дійсне й ефективне поновлення порушених прав).

За наявності визначених законом умов, обставин справи, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов'язання прийняти рішення. Це цілком узгоджується з положеннями пункту 2 частини 4 статті 105, пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

"Ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв'язку зі статтями 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що для повного захисту позивача необхідно задовольнити вимогу щодо зобов'язання Міністерство економічного розвитку та торгівлі України повторно розглянути клопотання публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" за №14-11996 від 29.12.2017 про скасування дії спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, що застосована до публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго", з урахуванням висновків суду прийнятих в даній адміністративній справі

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2019 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.