Справа № 2а-5628/10/2370
Суддя: Р.В. Холод
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-5628/10/2370

13.12.2010 р. м. Черкаси

16 год. 30 хв

Визнати нечинними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Канівської обєднаної державної податкової інспекції Черкаської області, якими визначені податкові зобовязання за платежем єдиний податок від 01.06.2010 р. №/05073/23-018 на суму 42465 (сорок дві тисячі чотириста шістдесят пять) грн. 00 коп., від 29.10.2010 р. № /3 на суму 42465 (сорок дві тисячі чотириста шістдесят пять) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Сільгаз» (19034, Черкаська область, Канівський район, с. Степанці, вул. Шевченка, 27, ідентифікаційний код 33531710) судовий збір в сумі 3 (три) грн. 40 коп.

.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Холода Р.В.,

при секретарі судового засідання Чемерин І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Сільгаз»до Канівської обєднаної державної податкової інспекції Черкаської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими визначені податкові зобовязання за платежем єдиний податок,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2010 року приватне підприємство «Сільгаз»звернулось з позовом до Канівської обєднаної державної податкової інспекції Черкаської області про визнання ниченними та скасування повністю податкові повідомлення-рішення, якими визначені податкові зобовязання за платежем єдиний податок від 01.06.2010 р. №/05073/23-018 на суму 42465 грн. 00 коп., від 29.10.2010 р. № /3 на суму 42465 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за результатами виїзної перевірки ПП «Сільгаз»відповідачем встановлено невключення до бази обкладення єдиним податком отриману на розрахунковий рахунок та в касу підприємства поворотну фінансову допомогу всього в сумі 283100 грн., що відноситься до інших доходів, які виникають у процесі звичайної діяльності, але не повязані з операційною діяльністю.

На підставі висновків перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № /05073/23-018 від 01.06.2010 року, № /3 від 29.10.2010 р., якими визначені податкові зобов'язання за платежем єдиний податок 42465 грн. 00 коп.

Позивач вважає, що операції з надання зворотної (поворотної) фінансової допомоги не можуть розглядатися як операції з продажу продукції (товарів, робіт, послуг) відповідно до вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити позивачеві в задоволенні адміністративного позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що суми коштів, які суб'єкт підприємницької діяльності - платник єдиного податку отримує як поворотну фінансову допомогу, згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт субєкта малого підприємництва є іншими доходами, які виникають у процесі звичайної діяльності, але не пов'язані з операційною діяльністю підприємства й відображується у статті «Інші звичайні доходи»фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва. Оскільки поворотна фінансова допомога, отримана суб'єктом малого підприємництва - платником єдиного податку, відноситься до інших доходів підприємства, які виникають у процесі звичайної діяльності, але не пов'язані з операційною діяльністю, то вона відображається в графі 5 «Позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації»та включається до бази оподаткування єдиним податком відповідно до Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат субєкта малого підприємництва юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 13.10.1998 р. № 477 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.10.1998 р. за № 689/3129.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №551312, приватне підприємство «Сільгаз»ідентифікаційний код 33531710, зареєстровано Канівською районною державною адміністрацією Черкаської області 29.06.2005 р.

Суд встановив, що з 29.04.2010 р. по 17.05.2010 р. посадовими особами Канівської обєднаної державної податкової інспекції на підставі направлення від 29.04.2010р. № 20 проведена планова виїзна перевірка ПП «Сільгаз»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2009 р., за результатами якої складено акт № 63/23/33531710 від 20.05.2010 р.

У періоді, що перевірявся ПП «Сільгаз»було платником єдиного податку за ставкою 10% згідно свідоцтв про право сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою за ставкою 10% та застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності:

- у 2007 році - серія А № 584103 від 03.01.2007 р.;

- у 2009 році - серія А № 927977 від 30.12.2008 р.

Перевіркою встановлено, що в періоді з 01.01.2007 р. по 30.06.2009 р. ПП «Сільгаз»задекларувало єдиний податок у сумі 184517 грн. За вказаний період встановлено заниження єдиного податку всього в розмірі 28310 грн., в тому числі за 2 квартал 2007 року у сумі 3750 грн., за 3 квартал 2007 року у сумі 6100 грн., за 4 квартал 2007 року у сумі 16690 грн., за 1 квартал 2009 року у сумі 270 грн., за 2 квартал 2009 року у сумі 1500 грн.

На порушення позивачем ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 03.07.1998 р. №727/98, п.2 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат суб'єкта малого підприємництва - юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності від 12.10.1999 р. № 554, п. 40 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 р. № 39 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 р. за № 161/4382 підприємством не відображено у графі 5 «Позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації»Книги обліку доходів і витрат і не включено до бази обкладення єдиним податком отриману на розрахунковий рахунок та в касу підприємства поворотну фінансову допомогу всього в сумі 283100 грн., що відноситься до інших доходів, які виникають у процесі звичайної діяльності, але не повязані з операційною діяльністю.

На підставі висновку акту № 63/23/33531710 від 20.05.2010 р. начальником Канівської ОДПІ згідно з п.п.«б» п.п.4.2.2. п.4.2. ст.4, п.п.17.1.3. п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 01.06.2010 р. № /0/5073/23-018, яким ПП «Сільгаз»визначено податкове зобов'язання за платежем: єдиний податок у сумі 42465 грн., у тому числі за основним платежем - 28310 грн., штрафні (фінансові) санкції - 14155 грн.

Рішенням Державної податкової адміністрації України від 25.10.2010 р. №11131/6/25-0215 податкове повідомлення-рішення від 01.06.2010 р. № /0/5073/23-018 залишено без змін.

29 жовтня 2010 року начальником Канівської ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 01.06.2010 р. № /0/5073/23-018, яким ПП «Сільгаз»визначено податкове зобов'язання за платежем: єдиний податок у сумі 42465 грн., у тому числі за основним платежем - 28310 грн., штрафні (фінансові) санкції - 14155 грн.

Факт отримання позивачем поворотної фінансової допомоги підтверджується наступним:

- договорами про надання безвідсоткової фінансової допомоги № 1 від 24.04.2007р., № 4 від 30.05.2007 р., № 5 від 16.10.2007 р., № 6 від 06.06.2007 р. № 7 від 13.09.2007 р., № 8 від 21.09.2007 р., № 9 від 09.10.2007 р., № 10 від 11.10.2007 р., № 11 від 16.10.2007 р., № 12 від 26.10.2007 р., № 13 від 30.10.2007 р., № 1 від 14.01.2009 р., № 3 від 06.03.2009 р., № 4 від 06.04.2009 р., № 5 від 21.05.2009 р., № 6 від 16.06.2009 р., відповідно до яких ПП «Спецбуд»- позикодавець надає ПП «Сільгаз»- позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу (позику), а останній зобовязується повернути позику в терміни, визначені договорами та договором № 6 від 19.12.2007 р., де позикодавцем виступає ВАТ «Газмонтажсервіс»;

- звітами по рахунку 5362 ПП «Сільгаз»з 01.04.2007 р. по 30.04.2007 р., з 24.05.2007 р. по 31.05.2007 р., з 01.06.2007 р. по 17.06.2007 р., з 01.09.2007 р. по 17.09.2007 р., з 01.10.2007 р. по 11.10.2007 р., з 12.10.2007 р. по 25.07.2007 р., з 26.10.2007р. по 31.10.2007 р., з 01.02.2009р. по 28.02.2009 р., з 01.01.2009 р. по 31.01.2009 р., з 01.12.2007 р. по 31.12.2007 р., за квітень 2009 року, травень 2009 року, 01.06.2009 р. по 30.06.2009 р.;

- прибутковими касовими ордерами № 24 від 02.10.2007 р., № 29 від 30.10.2007 р., №1 від 15.01.2009 р., № 2 від 06.03.2009 р., № 3 від 06.04.2009 р.

Під поворотною фінансовою допомогою п.п.1.22.2 п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР розуміє суму коштів, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Згідно абзацу 5 статті 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва від 03.07.1998 р. №727/98 виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Виходячи із змісту вказаних правових норм, поворотна фінансова допомога, отримана позивачем, не є доходом платника податків, оскільки передбачається її повернення, а вищезазначеними договорами не передбачено нарахування будь-яких відсотків чи іншої компенсації за користування такими коштами. При цьому такі кошти не є й виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) та не повинна бути обєктом оподаткування єдиним податком на підприємницьку діяльність юридичних осіб.

Стосовно доводів відповідача про необхідність відображення отриманої суми поворотної фінансової допомоги в графі 5 Книги обліку доходів і витрат субєкта малого підприємництва юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, суд вважає їх також безпідставними.

Відповідно до пунктів 1, 5 наказу Державної податкової адміністрації України «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат суб'єкта малого підприємництва - юридичної особи та Порядку її ведення» від 13.10.1998 р. № 477, затвердженого в Міністерстві юстиції України 27.10.1998 р. за номером № 689/3129 (в редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 12.10.1999 р. № 554, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.10.1999 р. за №713/4006) суб'єкти малого підприємництва - юридичні особи, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності (надалі - суб'єкти малого підприємництва), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат суб'єкта малого підприємництва - юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, в якій у хронологічній послідовності на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.

У графі 5 «Позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації»відображаються суми, фактично отримані суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий (поточний) рахунок та в касу від інших операцій (фінансовий результат від продажу цінних паперів, малоцінних швидкозношуваних предметів, матеріалів, палива, орендна плата, проценти, грошові кошти, отримані у вигляді безповоротної фінансової допомоги, кредиторська заборгованість, щодо якої минув строк позовної давності, а також дивіденди, якщо вони не були оподатковані у джерела виплати відповідно до Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Отже, зазначена графа Книги не передбачає необхідності включення до неї суми коштів, отриманих як поворотна фінансова допомога. Не передбачено таке включення й в інших главах Книги.

За таких підстав позивачем обґрунтовано невідображена поворотна фінансова допомога в загальній сумі 283100 грн. у Книзі обліку доходів і витрат.

Тому, твердження відповідача, що суми коштів, які суб'єкт підприємницької діяльності - платник єдиного податку отримує як поворотну фінансову допомогу, згідно п.40 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 є іншими доходами, які виникають у процесі звичайної діяльності, але не пов'язані з операційною діяльністю підприємства й відображується у статті «Інші звичайні доходи»фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва є такими, що не відповідають чинному законодавству з питань оподаткування.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Це означає, що акт державного чи іншого органу управління повинен бути прийнятий в межах компетенції відповідного органу, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб, відповідати вимогам діючого законодавства і бути прийнятним у формі та порядку, визначеному законом.

Отже суд при вирішенні цієї справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення, якими визначені податкові зобовязання за платежем єдиний податок від 01.06.2010 р. №/05073/23-018 на суму 42465 грн. 00 коп., від 29.10.2010 р. № /3 на суму 42465 грн. 00 коп. визнаються нечинними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 14, 160-163, 167, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати нечинними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Канівської обєднаної державної податкової інспекції Черкаської області, якими визначені податкові зобовязання за платежем єдиний податок від 01.06.2010 р. №/05073/23-018 на суму 42465 (сорок дві тисячі чотириста шістдесят пять) грн. 00 коп., від 29.10.2010 р. № /3 на суму 42465 (сорок дві тисячі чотириста шістдесят пять) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Сільгаз» (19034, Черкаська область, Канівський район, с. Степанці, вул. Шевченка, 27, ідентифікаційний код 33531710) судовий збір в сумі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 16 грудня 2010 року

Суддя Р.В. Холод