Справа № 761/39428/18
Суддя: Фролова І. В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/94/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Токач М.С.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гутнікової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

12 жовтня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3із вказаним позовом, у якому просив суд визнати протиправними дії першого заступника начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Бондар Лариси Михайлівни щодо винесення відносно ОСОБА_3 постанови про накладення адміністративного стягнення №7/43-00 від 02 жовтня 2018 року, а також скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №7/43-00 від 02 жовтня 2018 року, винесену першим заступником начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Бондар Ларисою Михайлівною відносно ОСОБА_3, на яку накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Поданий позов мотивує тим, що 02 жовтня 2018 року відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії №89 про накладення на ОСОБА_3, голову Правління ПАТ «Універсал Банк»,адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 510,00 грн., за порушення ч. 1 ст.165-1 КУпАП. При прийнятті постанови відповідач виходив з того, що ОСОБА_3порушила п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, зі змінами та доповненнями, а саме порушено порядок нарахування єдиного соціального внеску на загальну суму 1664,54 грн., згідно акту перевірки №2753/28-10-43-01/21133352 від 19 вересня 2018 року, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.165-1 КУпАП. Разом з тим, позивач вказує, що на момент притягнення його до адміністративної відповідальності строки, передбачені ст.. 38 КУпАП, сплинули. Крім того, зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови став Акт перевірки №2753/28-10-43-01/21133352 від 19 вересня 2018 року, на який ПАТ «Універсал Банк» було подано заперечення протягом п'яти днів з моменту його отримання, а також якийнаразі оскаржується у судовому порядку. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі, розгляд проводити за правилами загального позовного провадження.

11 січня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого останній не погодився із вимогами позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, враховуючи, що датою вчинення адміністративного правопорушення вважається Акт документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, валютного - за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року , єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2018 року, тобто 19 вересня 2018 року, а відтак позивача притягнуто до адміністративної відповідальності в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Крім того, вказує, що при прийнятті відповідного рішення відповідач враховував також те, що Звіт за квітень 2017 року, в якому допущено порушення законодавства в частині заниження нарахування до мінімального страхового внеску на суму 1 341,27 грн., підписано ОСОБА_3

Представник позивача у судовому засіданні поданий позов підтримав та просив суд його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2018 року першим заступником начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Бондар Ларисою Михайлівною винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії №7/43-00 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 510,00 грн., за порушення ч. 1 ст.165-1 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_3 порушила вимоги п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, зі змінами та доповненнями, а саме порушено порядок нарахування єдиного соціального внеску на загальну суму 1664,54 грн., згідно акту перевірки №2753/28-10-43-01/21133352 від 19 вересня 2018 року, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.165-1 КУпАП.

Частина 1 ст. 165-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач враховував Акт документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, валютного - за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2018 року №2753/28-10-43-01/21133352 від 19 вересня 2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді) (частина 1 статті 38 КУпАП).

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче правопорушення».

Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року N 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Тобто, дії щодо невірного застосування розміру єдиного внеску до фонду оплати праці у звіті за квітень 2017 року та недонарахування додаткової бази для нарахування ЄСВ до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, були одноразовими, характеризуються одномоментним вчиненням у часі, є закінченими та не мають ознак безперервності.

З системного аналізу обставин справи та суті правопорушення, випливає, що воно не є триваючим. Відповідно, до розглядуваних правовідносин повинен був бути застосований двомісячний строк з дня вчинення правопорушення для притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності без дотримання строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У відповідності до положень статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні дій або бездіяльності. Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб'єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний (посадові особи підприємств, установ, організацій).

Таким чином, враховуючи той факт, що призначення позивача на посаду в.о. Голови Правління ПАТ «Універсал Банк» відбулося 01 лютого 2017 року, про що свідчить відповідний наказ № 161-к від 01 лютого 2017 року, ОСОБА_3 не є суб'єктом правопорушення, вчиненого у лютому 2015 року.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано строків, передбачених статтею 38 КУпАП, а також того, що ОСОБА_3 не є суб'єктом правопорушення, вчиненого у лютому 2015 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки дії відповідача слід визнати неправомірними та скасувати оскаржувану постанову.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 5-9, 77, 139, 246, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії першого заступника начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Бондар Лариси Михайлівни щодо винесення відносно ОСОБА_3 постанови про накладення адміністративного стягнення №7/43-00 від 02 жовтня 2018 року.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №7/43-00 від 02 жовтня 2018 року, винесену першим заступником начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Бондар Ларисою Михайлівною відносно ОСОБА_3, на яку накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

В решті вимог позову - відмовити.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_3, місце проживання - АДРЕСА_1, іпн - НОМЕР_1.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження - 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, код ЄДРПОУ - 39440996.

Повний текст рішення складений 05 лютого 2018 року.

Суддя: