Справа № 280/5021/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 січня 2019 р. Справа № 280/5021/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до судді Запорізького окружного адміністративного суду ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Третього апеляційного адміністративного суду на виконання ухвали від 10.12.2018 року про передачу справи надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до судді Запорізького окружного адміністративного суду ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2), в якій позивач просить:

"-стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача В.Ч. судді ОСОБА_2 Запорізького окружного адміністративного суду яка завдала ОСОБА_1 шкоду своїми незаконними діями при судочинстві - 111.500 сто одинадцять тисяч 500 гривень шкоди.

- згідно ст.160 п.4 КАС України виділити службовця апарату адміністративного суду для надання мені допомоги в до оформленні позовної заяви. Вказане прохання обумовлене цинічною поведінкою суддів ОСОБА_7 ОСОБА_8 з помічниками, судді ОСОБА_9 з помічниками, ну і судді В.Ч. ОСОБА_10 які однозначно будуть глумитися з мене та придумувати всілякі небелиці права направлені на перешкоджання мені права на суд. Щиро зазначаю про те, що у мене почуття до всіх Вас судді - як я ВАС всіх суддів ненавіжу".

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 №1д від 03.01.2019 року "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи" справу №280/5021/18 передано для розгляду судді Бондар М.В.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем оскаржуються дії відповідача, що мали місце під час здійснення правосуддя суддею Запорізького окружного адміністративного суду, а саме: залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньої посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, окремим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, не є абсолютним (у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «ОСОБА_7 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Органи судової влади здійснюють свої повноваження на підставах, в межах та у порядку, передбачених Конституцією України та законами.

Законність процесуальних актів і дії (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посягання на процесуальну незалежність суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Отже, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, пов'язаних з підготовкою чи розглядом конкретної справи не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посяганням на процесуальну незалежність.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (пункт 66 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки).

За таких обставин, суд приходить висновку, що оскаржувані дії судді Запорізького окружного адміністративного суду є не управлінськими, а процесуальними, оскільки вчинені при виконанні суддею своїх обов`язків по здійсненню правосуддя і тому законність їх не може перевірятись адміністративним судом за окремо поданою позовною заявою.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, законом встановлено порядок оскарження судових рішень судді шляхом звернення з апеляційною та касаційною скаргою до суду вищої інстанції.

Отже, спірні правовідносини виникли між сторонами в процесі здійснення правосуддя, а тому не є управлінськими і не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Водночас, юрисдикція судів з розгляду позовної вимоги про стягнення з судді на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, спричиненої їй у зв'язку з протиправними діями судді, вчиненими при виконанні своїх посадових обов'язків, пов'язаних зі здійсненням правосуддя, на спірні правовідносини не поширюється, оскільки судді як посадові особи, що здійснюють правосуддя, а також суд як орган, що здійснює правосуддя, не можуть бути відповідачами або іншими сторонами, котрі беруть участь в адміністративній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Згідно з вимогами пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлена права на оскарження в апеляційному порядку судового рішення, винесеного за наслідками розгляду справи №0840/3381/18.

На підставі викладеного, керуючись пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Запорізького окружного адміністративного суду ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії.

Надіслати невідкладно позивачу копію ухвали.

Роз'яснити позивачеві, що вона не позбавлена права на оскарження в апеляційному порядку судового рішення, винесеного за наслідками розгляду справи №0840/3381/18.

Роз'яснити позивачеві, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) М.В. Бондар
Ухвала не набрала законної сили станом на 08.01.2019 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді М.В. Бондар Т.В. Виноградова