Справа № 165/1722/17
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/1722/17
Провадження № 2-а/165/1/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Нововолинську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

14 липня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Львівської митниці ДФС України про визнання дій протиправними та скасування постанови про порушення митних правил на накладення адміністративного стягнення №2052/20900/17 від 10 липня 2017 року. Свій позов обгрунтовує тим, що 10 липня 2017 року В.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Скоромним Я.І. було винесено постанову в справі про порушення митних правил, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм МК України та її прав. Зазначила, що 25 травня 2016 року перетинала кордон між Україною та Республікою Польща в автомобілі незнайомця і перебувала у транспортному засобі в якості пасажира. При проходженні паспортного контролю подавала документи що посвідчують її особу і які були їй належні. 22 травня 2017 року при проходженні митного кордону України їй було повідомлено про ввезення нею на митну територію України автомобіля марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VSN-НОМЕР_2 в режимі транзит і порушення строків його повернення. Однак, жодних автомобілів в Україну вона не ввозила, посвідчення водія вона не отримувала, а тому не мала наміру купувати автомобіль і ввозити його в митну територію України. Вважає, що по відношенню до неї невідомими особами вчинено шахрайські дії, а саме незаконно, шляхом обману та зловживання довірою скориставшись її документами, невідомі особи ввезли (ймовірно водій транспортного засобу) на митну територію України через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VSN-НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща. З огляду на вищевикладене, вона звернулася до Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області з відповідною заявою, як наслідок, було відкрите кримінальне провадження за №0000760. Вважає, що В.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Скоромний Я.І. виніс оскаржувану постанову не з'ясувавши ступеня її вини, усіх обставин справи та за відсутності належних та допустимих доказів, а тому просить суд скасувати постанову №2052/20900/17 від 10 липня 2017 року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу, в розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, її представник ОСОБА_1 пояснила, що відповідачем не надано документів, які вказують на винуватість її довірителя у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. Постанова виносилася уповноваженою особою Львівської митниці ДФС України без з'ясування наявності чи то відсутності умислу особи, що притягується до адміністративної відповідальності та інших необхідних обставин справи, тобто з грубим порушення норм КУпАП. Вказала на неточності наявні в базах даних митниці, а саме те, що позивача невірно зазначено по батькові та невірно зазначено місце її проживання. Позов просила задоволити.

Представник Львівської митниці ДФС у судове засідання не з'явився, до суду від представника митниці Грабівського М.Б. надійшло заперечення, в якому останній просив у позові відмовити повністю. Вказав, що за допомогою баз даних ЄАІС ДФС та АСМО «Інспектор» було встановлено, що 25 травня 2016 року громадянка України ОСОБА_2 ввезла на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС в митному режимі транзит автомобіль марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VSN-НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща та станом на 22 травня 2017 року його не вивезла і в інший митний режим не помістила. Термін вивезення вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився, а тому підставно, по даному факту, посадовою особою Львівської митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №2052/20900/17 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. Оскільки позивач перевищила встановлений ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля і не зверталася до митних органів для продовження такого строку, письмово не інформувала про факт аварії або дію обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, тому 10 липня 2017 року правомірно, стосовно позивача було прийнято оскаржувану постанову. Сам факт відсутності у позивача посвідчення водія, навиків керування транспортним засобом не можуть підтвердити те, що автомобіль нею не був ввезений. Звернення до правоохоронних органів також не можуть братися судом до уваги і вважатися беззаперечним фактом здійснення третіми особами неправомірних дій щодо неї (а.с.28-34).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Зі змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами адміністративної справи, що 22 травня 2017 року державним інспектором митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС України Гнідець Р.М. складено протокол №2052/20900/17 про порушення ОСОБА_2 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, в якому призначено розгляд справи на 10 липня 2017 року (а.с.6-7).

Примірник протоколу, з датою розгляду справи про порушення митних правил був вручений ОСОБА_2 про що остання підписалася в графах протоколу: «розгляд справи відбудеться», «примірник протоколу отримав», з зазначенням дати 22 травня 2017 року.

Постановою №2052/20900/17 від 10 липня 2017 року В.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України - начальником управління протидії митним правопорушенням Скоромним Я.І. визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.4-5).

При розгляді справи позивач ОСОБА_2 була присутня, копію постанови отримала 10 липня 2017 року. Грунтовних пояснень щодо неможливості вивезти вищевказаний транспортний засіб у терміни передбачені МК України не надала, про що було зазначено у оскаржуваній постанові.

Із постанови про порушення митних правил, вбачається, що митним постом «Угринів» Львівської митниці ДФС проводилася перевірка щодо дотримання термінів транзиту транспортного засобу марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VSN-НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща, який був ввезений на митну територію України громадянкою України ОСОБА_2

Згідно даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, копії витягу з АСМО «Інспектор» вбачається, що ОСОБА_2 дійсно ввезла на митну територію України вищевказаний транспортний засіб з метою особистого користування в режимі транзит (а.с.36-37).

Станом на 22 травня 2017 року громадянка України ОСОБА_2 не вивезла за межі митної території України транспортний засіб марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VSN-НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща.

Відповідно до частини першої статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, в розумінні пунктів 57, 59 частини першої статті 4 Митного кодексу України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач; транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Частиною 1 ст.318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з пунктом 1.1. частини 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, в разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій особі митного органу, у зоні діяльності, якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, транспортний засіб для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про знаття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні) перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу.

Відповідно до пункту 7 Правил власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Згідно пункту 9 Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Таким чином, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля та наявності прав на керування транспортним засобом, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

В силу п.1.7. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 року №1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2012 року №2120/22432, для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Згідно ст.95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частиною 3 ст.470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, тобто до завершення процедури митного оформлення, в даному випадку виконання обов'язку по доставці транспортного засобу до митного органу.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто ст.467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень, а тільки вказує на деякі з них.

Суд вважає, що триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за фактом перевищення встановленого ст.95 МК України транзитного строку перевезення автомобіля марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VSN-НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща, що перебуває під митним контролем, більш ніж на десять діб, відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №2052/20900/17.

Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Разом з тим, ч.1 ст.192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

У відповідності до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. №657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 р. №1669/21981 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пунктом 2 розділу VIII Порядку визначено, що обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових дії особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої події.

Крім того, відповідно до п.5 розділу VIII Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

В супереч ст.192 МК України позивач ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС України із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту не зверталася. Також, позивачем будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, до митного органу подано не було.

Приймаючи рішення у справі та відмовляючи у позові, суд не бере до уваги твердження позивача та її представника про те, що вона не керувала транспортним засобом, а лише була присутньою, як пасажир при перетині кордону, оскільки такі твердження спростовуються інформацією про факт перетину нею державного кордону саме цим транспортним засобом та витягами з баз даних.

Також у судовому засіданні спростовані твердження представника позивача про те, що помилки в витязі з АСМО «Інспектор» та даних Диспетчера ЗМК (а.с.36-37), щодо місця її проживання та імені по батькові, є обставиною за якою оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки дана інформацію відсутня у паспорті громадянина України для поїздок за кордон і вносилася до баз зі слів самої ОСОБА_2 Дані обставини не мають доказового значення у розгляді справи, ніяким чином не можуть вказувати на відсутність чи то наявність вини особи у вчиненні правопорушення.

Щодо посилання позивача на її звернення до правоохоронних органів, суд виходить з того, що тільки вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду (ч.6 ст.78 КАС). Отже сам факт звернення у правоохоронні органи не підтверджує, що відносно позивача вчинені злочинні дії, а рішення суду, яке б набрало законної сили і підтверджувало зворотне, ОСОБА_2 надано не було.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України - начальник управління протидії митними правопорушеннями Скоромний Я.І. при винесенні постанови у справі про порушення митних правил №2052/20900/17 від 10 липня 2017 року про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та притягненні її до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил є безпідставними, тому в задоволенні таких вимог необхідно відмовити.

Крім того, позовні вимоги про визнання дій посадової особи Львівської митниці ДФС протиправними не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний прийняти такого виду рішення.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245, ст.286 КАС України, ч.3 ст.470 МК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППНОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про визнання дій посадової особи Львівської митниці Державної фіскальної служби України протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил №2052/20900/17 від 10 липня 2017 року, винесеної в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України (, юридична адреса: вул. Костюшка, буд.1, м. Львів, 79000), начальником УПМП Скоромним Ярославом Ігоровичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн., відмовити повністю.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк