Справа № 0240/3306/18-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/3306/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

01 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправною відповіді №267/Я-1 від 22.08.2018 р. щодо відмови ОСОБА_2 у розрахунку пенсії відповідно до статті 40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням довідки про отриману заробітну плату з 01.1993 року по 12.1999 року; зобов'язання провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з 03.01.2018 року з урахуванням заробітної плати отриманої за період з 01.1993 р. по 01.1999 р. відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". До даної заяви додано наступні документи: паспорт; трудову книжку; військовий квиток; диплом; доручення.

На підставі поданих документів, ОСОБА_2 призначено з 31.12.2017 року пенсію за віком в розмірі 3370,83 грн.

26.07.2018 р. ОСОБА_3 (представник ОСОБА_2.) звернувся до УПФУ у м. Вінниці із заявою щодо врахування при обрахунку пенсії стажу ОСОБА_2 до 2000 р. та надав довідку №4 від 15.04.2009 р.

За наслідком розгляду поданої заяви, управління листом №267/Я-1 від 22.08.2018р. повідомило, що при поданні заяви на призначення пенсії за віком гр. ОСОБА_2 в розділі "перелік документів, яких не достатньо для призначення пенсії" міститься запис про необхідність надання довідки про заробітну плату до 01.07.2000 р. Окремо зазначено, що для перерахунку пенсії згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії за 1993-1999 р., гр. ОСОБА_2 необхідно звернутися із заявою про перерахунок пенсії. Крім того відповідач повідомив, що довідка №4 від 15.04.2009 р. не відповідає Додатку №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Не погодившись з вказаною відповіддю пенсійного органу, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів свого звернення чи свого представника до відповідача із заявою затвердженої форми, про перерахунок пенсії з урахуванням додатково наданих документів. В свою чергу, надана довідка №4 від 15.04.2009 року не відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що відповідач протиправно не перевірив первинні документи ПрАТ "Вінницький таксомоторний парк" з метою підтвердження довідки №4 від 15.04.2009 року та не прийняв рішення щодо врахування вказаної довідки відповідно до вимог чинного законодавства, колегія суддів виходить з наступного.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з п. 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку - індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

З матеріалів справи встановлено, що разом із заявою від 26.07.2018 представник позивача надав пенсійному органу довідку №4 від 15.04.2009 року (а.с.7). У вказаній довідці №4 від 15.04.2009 року зазначено, що вона складена відповідно до додатку 1 до Порядку 22-1.

Водночас, постановою Пенсійного фонду № 13-1 від 07.07.2014 прийнято нову форму довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, визначену додатком 1 до Порядку 22-1.

Таким чином, довідка №4 від 15.04.2009 року складена за формою, що діяла до 07.07.2014 року та не містить інформації про місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту такої (довідки) первинним документа.

Крім того, відповідно до листа від 25.06.2018 року № 2498/1132/03 (а.с.8) 09.01.2018 року відповідач направив запит про надання довідки про заробітну плату ОСОБА_2 на адресу ПрАТ "Вінницький таксомоторний парк", однак цей запит повернувся із відміткою, що адресат за адресою не значиться.

Згідно з п.4.1 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Відповідно до п.4.3 Порядку 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Водночас, звернення представника позивача від 26.07.2018 року не відповідає формі заяви згідно з додатком 3 до Порядку 22-1 та не може вважатися заявою про проведення перерахунку пенсії в розумінні Закону №1058-IV та Порядку 22-1.

Як встановлено з матеріалів справи, при поданні заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 в розписці-повідомленні позивача проінформовано про необхідність надання довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року. Зі змістом розписки-повідомлення позивач ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с.29).

Водночас, докази на підтвердження факту подання вказаної довідки протягом трьох місяців з моменту звернення до пенсійного органу, або звернення із заявою про перерахунок пенсії після спливу трьохмісячного строку позивач не надав.

Таким чином, за відсутності звернення із заявою про перерахунок пенсії у відповідача були відсутні підстави приймати рішення відповідно до п.4.3 Порядку 22-1.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правові підстави зобов'язувати суб'єкта владних повноважень нараховувати та виплачувати позивачу пенсію з урахуванням заробітної плати, отриманої у період за 1993-1999 роки відсутні.

Як встановлено зі змісту заяви від 26.07.2018 року (а.с.9), представник позивача просив надати офіційну відповідь про те, чи врахована при обчисленні розміру пенсії заробітна плата ОСОБА_2 за період до 2000 року.

В свою чергу лист Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 22.08.2018 року №267/Я-1 є відповіддю на вказану вище заяву представника позивача, яка не містить відмови у перерахунку, а надає роз'яснення на поставлене у заяві питання.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про протиправність відповіді Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 22.08.2018 року №267/Я-1.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 лютого 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.