Справа № 0940/56/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"04" лютого 2019 р. справа № 0940/56/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій державного виконавця щодо реалізації майна та скасування постанови про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03.01.2019 звернулася в суд із вказаним адміністративним позовом.

Як слідує із змісту адміністративного позову, підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправні, на переконання позивача, дії державного виконавця щодо примусової реалізації квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та винесення ним постанови про арешт зазначеної квартири. ОСОБА_1 зазначає про те, що у вищевказаній квартирі, зареєстровані та проживають вона та її неповнолітня дочка - ОСОБА_2 2008 року народження, і для можливості реалізації державним виконавцем даної нерухомості необхідний дозвіл органу опіки та піклування. Проте, як вказує позивач, такий дозвіл органу опіки та піклування не був отриманий відповідачем. Вважає, що будь-які дії, пов'язані з відчуженням майна призведуть до незаконного виселення її неповнолітньої дочки, яка зареєстрована за вказаним місцем проживання. Також, ОСОБА_1 вказує на те, що її жодним чином не було повідомлено про вчинення будь-яких виконавчих дій, в тому числі про відкриття виконавчого провадження та оцінки майна, де вона зареєстрована разом із своєю неповнолітньою дочкою.

У зв'язку з чим позивач просить:

- визнати дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Богака Я.В. щодо примусової реалізації майна, а саме: квартири по АДРЕСА_1, - протиправними;

- скасувати постанову державного виконавця про арешт квартири по АДРЕСА_1 та оголосити заборону на її відчуження.

Ухвалою суду від 08.01.2019 вказану позовну заяву залишено без руху у зв'язку із її невідповідністю вимогам пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160, частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Резолютивною частиною ухвали суду роз'яснено позивачу недоліки позовної заяви, які є перешкодою для відкриття провадження у справі.

По перше, зобов'язано ОСОБА_1 вказати у позовній заяві письмове обґрунтування і докази на їх підтвердження щодо:

- чи є позивач учасником, боржником, стягувачем або іншою особою, залученою до вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №36791316;

- конкретних реквізитів постанови про арешт квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1, дати її постановлення, номер провадження тощо;

- яке юридичне відношення позивача до квартири по АДРЕСА_1 у зведеному виконавчому провадженні №36791316;

- чому державний виконавець повинен (зобов'язаний) був повідомити позивача про вчинення виконавчих дій станом на день прийняття оскаржуваної постанови та вчинення дій щодо визначення вартості квартири по АДРЕСА_1;

- дійсної відсутності дозволу органу опіки і піклування на реалізацію нерухомості квартири по АДРЕСА_1;

- конкретних обставин, за яких позивач дізналась про порушення своїх прав, свобод та інтересів, в тому числі з приводу обізнаності про оскаржувану постанову, а також поштового конверту, в якому ймовірно містилися документи щодо оскаржуваних дій і постанови відповідача, і про існування якого безпосередньо зазначено у позові ОСОБА_1

По друге, зобов'язано ОСОБА_1 надати до позовної заяви належним чином засвідчені копії письмових доказів:

- постанови відповідача про арешт квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1, яка є одним із предметів оскарження;

- про відсутність у відповідному виконавчому провадженні дозволу органу опіки і піклування на реалізацію нерухомості - квартири по АДРЕСА_1, в якій зареєстрована неповнолітня дитина;

- з яких можна встановити дійсного власника квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1.

По третє, зобов'язано ОСОБА_1 конкретизувати в прохальній частині позовної заяви:

- конкретний номер виконавчого провадження, в межах якого оскаржується постанова, і дату її прийняття;

- які саме конкретні дії державного виконавця в межах примусової реалізації майна є предметом оскарження.

На усунення недоліків судом встановлено десятиденний строк з дня отримання ухвали суду від 08.01.2019.

Вказана ухвала суду отримана позивачем 24.01.2019.

01.02.2019 позивач подала через канцелярію суду клопотання про усунення недоліків. В клопотанні ОСОБА_1 вказує на те, що вона не є учасником чи стороною провадження у зведеному виконавчому провадженні №36791316. У позивача у зв'язку з цим відсутні відомості щодо повних реквізитів постанови про арешт квартири, дати її постановлення і номеру виконавчого провадження. ОСОБА_1 не в змозі надати запитувані судом докази (документи), оскільки не є ані стороною, ані учасником виконавчого провадження і не має права вимагати надання таких документів. Звертає увагу суду позивач на положення частини 2, 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в частині сприяння судом у витребуванні доказів.

Будь яких інших доводів і доказів позивач не вказала та не надала суду.

Вирішуючи питання про повноту виконання ухвали суду від 08.01.2019, суд виходить із таких мотивів.

Вивчивши зміст клопотання ОСОБА_1 від 01.02.2019, суд вказує на часткове виконання ухвали суду та констатує про невиконання наступних вимог.

По перше, ОСОБА_1 не вказано у позовній заяві (клопотанні) про будь яке обґрунтування і докази на їх підтвердження щодо:

- конкретних реквізитів постанови про арешт квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1, дати її постановлення, номер провадження тощо;

- яке юридичне відношення позивача до квартири по АДРЕСА_1 у зведеному виконавчому провадженні №36791316;

- чому державний виконавець повинен (зобов'язаний) був повідомити позивача про вчинення виконавчих дій станом на день прийняття оскаржуваної постанови та вчинення дій щодо визначення вартості квартири по АДРЕСА_1;

- дійсної відсутності дозволу органу опіки і піклування на реалізацію нерухомості квартири по АДРЕСА_1;

- конкретних обставин, за яких позивач дізналась про порушення своїх прав, свобод та інтересів, в тому числі з приводу обізнаності про оскаржувану постанову, а також поштового конверту, в якому ймовірно містилися документи щодо оскаржуваних дій і постанови відповідача, і про існування якого безпосередньо зазначено у позові ОСОБА_1

По друге, ОСОБА_1 не надано до позовної заяви (клопотання) належним чином засвідчені копії письмових доказів:

- постанови відповідача про арешт квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1, яка є одним із предметів оскарження;

- про відсутність у відповідному виконавчому провадженні дозволу органу опіки і піклування на реалізацію нерухомості - квартири по АДРЕСА_1, в якій зареєстрована неповнолітня дитина;

- з яких можна встановити дійсного власника квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1.

По третє, ОСОБА_1 не конкретизувано в прохальній частині позовної заяви:

- конкретний номер виконавчого провадження, в межах якого оскаржується постанова, і дату її прийняття;

- які саме конкретні дії державного виконавця в межах примусової реалізації майна є предметом оскарження.

Розглядаючи доводи ОСОБА_1 про неможливість отримання документів із матеріалів виконавчого провадження, суд відзначає, що позивач навіть не робила жодної спроби отримати такі матеріали провадження, в тому числі оскаржуваної постанови. Доказів відмови в отриманні відповідних документів не надано.

ОСОБА_1 взагалі не доводить будь якими доказами про фактичне існування постанови державного виконавця про арешт квартири по АДРЕСА_1.

Не вказала позивач про відсутність можливості отримання відповідних матеріалів виконавчого провадження безпосередньо в посадових осіб ПП ''Галнафтогазмонтаж'', яке як вважає ОСОБА_1 є власником квартири, і безпосереднім учасником зведеного виконавчого провадження, і саме від яких позивач дізналася про порушення своїх прав та прав неповнолітньої дитини.

Відповідно до пунктів 4 та 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності та чи позов подано у строк, встановлений законом.

Так, згідно частини 1 статті 74 Закону України ''Про виконавче провадження'' рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, при вирішенні питання, чи належить розглядати позовну заяву про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення за правилами адміністративного судочинства і чи подано таку заяву з дотриманням правил підсудності, необхідно з'ясувати статус позивача у виконавчому провадженні та встановити суд, який видав виконавчий документ.

З документів, доданих до позову, неможливо встановити суд (суди), який (які) видав (видали) виконавчий документ (виконавчі документи), на підставі якого (яких) відкрито виконавче провадження, в межах якого здійснюється примусова реалізація квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Що стосується дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

У позові ОСОБА_1 зазначає, що 27.09.2018 дізналась про порушення своїх законних прав, свобод та інтересів, тому саме з цього моменту розпочинається перебіг строку звернення до суду. Однак позивач жодним чином не зазначено про обставини, за яких вона дізналась про порушення своїх прав, свобод та інтересів, в тому числі з приводу обізнаності про оскаржувану постанову, та не подано будь якого доказу на підтвердження вказаного, а також поштового конверту, в якому ймовірно містилися документи з приводу оскаржуваних дій і постанови відповідача, і про існування якого безпосередньо зазначено у позові ОСОБА_1

Вимоги ухвали суду від 08.01.2019 про надання такого поштового конверту ОСОБА_1 для визначення питання дотримання строків звернення до суду, не виконано, - відповідний поштовий конверт (чи його копію) не надано.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі вище наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 08.01.2019, а тому дану позовну заяву слід повернути позивачеві з усіма доданими до неї матеріалами.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного, керуючись 169, 241-243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій державного виконавця щодо реалізації майна та скасування постанови про арешт майна, повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.