Справа № 520/10073/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28.01.2019 р. справа №520/10073/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі:

секретаря - Стрєлка О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Крюкова О.В.,

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_1
до третя особа -Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3,
провизнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №2123 від 14.05.2018 р., -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №2123 від 14.05.2018 р.

Підставами позову є доводи про те, що службове розслідування проведено не об'єктивно, тому до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 було притягнуто безпідставно.

Відповідач, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що викладені в одержаних скаргах факти ймовірної (можливої) невідповідності закону дій поліцейського вимагали проведення перевірки у спосіб призначення службового розслідування.

Третя особа - ОСОБА_3, підтримав правову позицію відповідача.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, з 23.07.2015 р. проходив публічну службу в органах Національної поліції України, мав спеціальне лейтенанта поліції, з 07.11.2015 р. обіймав посаду інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції України.

11.03.2018 р. під час несення служби у складі екіпажу автопатруля №0303 позивач за викликом безпосереднього керівника прибув за адресою: м. Харків, пр-т Московський, б.257/2, де взяв участь у процедурі з'ясування питання з приводу дотримання вимог закону (Правил дорожнього руху) водієм транспортного засобу Мерседес-Бенц (державний реєстраційний знак НОМЕР_1) - ОСОБА_3.

Цією ж датою позивачем було одноособово складено акт огляду та тимчасової затримки транспортного засобу - автомобіля Мерседес-Бенц (державний реєстраційний знак НОМЕР_1).

12.03.2018 р. і 27.03.2018 р. ОСОБА_3 подавав скарги на дії поліцейських, що мали місце 11.03.2018 р.

Доповідними записками від 25.04.2018 р. (а.с. 81-87) та від 02.05.2018 р. (а.с. 98-99) було запропоновано призначити службове розслідування, позаяк викладені у скаргах ОСОБА_3 факти та доводи не були явно та однозначно неприйнятними (безпідставними).

14.05.2018 р. владним суб'єктом, Департаментом патрульної поліції, було видано наказ №2123 про призначення службового розслідування з приводу з'ясування умов та обставин події зупинки 11.03.2018р. транспортного засобу Мерседес-Бенц (державний реєстраційний знак НОМЕР_1) - ОСОБА_3 та подальшої евакуації названого автомобіля.

Доказів сповіщення позивача про факт прийняття цього наказу владний суб'єкт до матеріалів справи не подав. Тому суд не знаходить підстав для висновку про подання позову поза межами визначеного процесуальним законом строку.

Із тексту особистих письмових пояснень позивача від 25.06.2018 р. не вбачається, що поліцейський був обізнаний з фактом призначення службового розслідування.

Результати службового розслідування оформлені висновком від 09.07.2018 р.

Наказом Департаменту патрульної поліції №1045 від 01.08.2018 р. до лейтенанта поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Про існування цього наказу позивачу стало відомо ще 17.10.2018 р. під час участі у засіданні Фрунзенського районного суду м. Харкова, що визнано у тексті позову.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного суб'єкта, суд зазначає, що правовідносини з проходження служби в органах Національної поліції України та притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності на момент виникнення спору були унормовані приписами Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Так, згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У свою чергу, ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Згідно положень указаної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п. 2.6 Інструкції №230 підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Вирішуючи справу, суд зазначає, що оскаржений наказ про призначення службового розслідування є реалізованим. На його виконання проведено розслідування, за результатами якого складений висновок, а до поліцейського окремим наказом застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Отже, позивачем заявлено вимогу про скасування правового акту індивідуальної дії, який втратив юридичну дію, а відтак, відсутні підстави для скасування недіючого рішення владного суб'єкта.

У спірних правовідносинах стан прав та обов'язків позивача з приводу проходження публічної служби зазнав змін саме за подією винесення наказу про оголошення догани.

Оскільки погіршення правового становища особи у спірних правовідносинах відбулось саме за подією видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то вимога про скасування вже недіючого наказу про призначення службового розслідування є безпідставною, позаяк таке рішення та дії не створили для позивача триваючих юридичних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт при виданні оскарженого наказу про призначення службового розслідування забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах не знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України 7 лютого 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.