Справа № 705/5603/18
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/5603/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Уманського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції Постоленко Юрія Сергійовича про визнання незаконною і скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про те, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Вважає, що дії відповідача є протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі підлягає скасуванню з наступних підстав.

19 грудня 2018 року близько 22 год. 00 хв. він зі своєю знайомою ОСОБА_3 рухався на автомобілі DAEWOO LANOS д/н НОМЕР_1 по вул Гайдамацькій та був зупинений працівником поліції. Останній представився ст. лейтенантом поліції Постоленко Ю.С.. На прохання пояснити причину зупинки, інспектор поліції зазначив,що він порушує п.п. 19.1 п. 19 ПДР України, а саме - на автомобілі не увімкненні фари ближнього/дальнього світла у темну пору доби. Інспектор поліції повідомив, що за таке порушення ПДР передбачена адміністративна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Він заперечив та пояснив, що на автомобілі включено ближнє світло фар, крім того було увімкнено протитуманні фари. Стосовно того, що не було ввімкнено дальнього світла фар пояснив, що рухався в межах міста на добре освітленій дорозі при періодичній наявності зустрічного транспорту, а отже з метою недопущення засліплення водіїв зустрічного транспорту, не було необхідності включати дальнє світло фар. Інспектор поліції вислухавши його пояснення повідомив, що в будь-якому разі має намір застосувати до нього штрафну санкцію передбачену ч. 2 ст. 122 КУпАП. Він був здивованим подібним ставленням до нього, враховуючи, що дійсно рухався без порушень правил дорожнього руху та попросив Інспектора поліції надати докази вчиненого правопорушення, на що останній повідомив, що в нього немає доказів.

Після цього Інспектор поліції склав постанову про адміністративне правопорушення серія ДПО 18 № 222043 від 19.12.2018, якою після нібито розгляду адміністративної справи, його було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ознайомившись з винесеною постановою було виявлено, що винесена постанова не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить діючим нормам законодавства.

В першу чергу слід вказати, що автомобіль на якому він рухався є власністю ТОВ «АТП-2004» та використовується як службове авто. Згідно процедур та технік безпеки компанії власника на авто встановлено GPS пристрій який в автоматичному режимі визначає місце знаходження авто в будь-який час доби та відповідно здійснює запис такої інформації на комп'ютерних носіях.

У постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що місцем нібито вчиненого правопорушення є вул. Небесної Сотні, 20 в м. Умань. Проте як було зазначено вище автомобіль працівником поліції було зупинено під час руху по вул. Гайдамацькій, що підтверджується витягом зчитаного з комп'ютерного носія, згідно якого чітко видно дату, час, швидкість автомобіля у вказаній Постанові час.

Враховуючи його незгоду з вчиненням правопорушення, про що він заявляв особисто інспектору поліції та відсутності доказів фото та відео фіксації вчиненого правопорушення, відсутністю свідків які могли б засвідчити факт вчиненого правопорушення протокол про вчинене правопорушення мав складатись в обов'язковому порядку.

Тому звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення, якою його визнано винним та накладено адміністративне стягнення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 228 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього, а також інформацією про процесуальні права та обов'язки була надіслана відповідачу 28.12.2018 року та отримано 04.01.2019 року, згідно відомостей розносної книги для місцевої кореспонденції.

Відповідач до суду відзив, або письмові пояснення на адміністративний позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 222043, час та місце вчинення правопорушення, 22 година 00 хвилин в м. Умань по вул. Н.Сотні, 20, однак згідно наданих позивачем документів місце зупинки та складення постанови м. Умань, вул. Гайдамацька.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Належним чином оформлену постанову та доказів на підтвердження відомостей, що містяться у постанові, суду не надано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАПне надано.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП має бути скасована.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Постанову серії ДПО18 № 222043 від 19.12.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити позивачу та відповідачу для відому.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік