Справа № 2а-4642/10/2370
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4642/10/2370

05.11.2010 р. м. Черкаси

05 листопада 2010 р. Справа № 2а-4642/10/2370

14 годин 10 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Трофімової Л.В.,

при секретарі Левчуку А.С.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреністю; відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом департаменту забезпечення діяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради до контрольно-ревізійного управління у Черкаській області в особі його структурного підрозділу контрольно-ревізійного відділу у м. Черкаси та Черкаському районі про визнання дій КРУ в Черкаській області в особі його структурного підрозділу КРУ у м. Черкаси та Черкаському районі, які полягають у складанні і направленні вимоги від 29.09.2010 № 01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства, в частині вимог, які не визнаються та заперечуються Департаментом, а саме: у вимозі стягнути премію (безпідставно нараховану) у сумі 410 517 грн. 35 коп. та відкоригувати зайво нараховані до державних цільових фондів 148 607 грн. 29 коп. протиправними; визнання протиправними і скасування вимоги, які не визнаються та заперечуються Департаментом, викладені у вимозі від 29.09.2010 р. №01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства, а саме: визнати протиправними і скасувати вимоги відповідача стосовно стягнення суми премій 410 517 грн. 35 коп. та коштів державних цільових фондів 148 607 грн. 29 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся департамент забезпечення діяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради до контрольно-ревізійного управління у Черкаській області в особі його структурного підрозділу контрольно-ревізійного відділу у м. Черкаси та Черкаському районі про визнання акту №01-23/33 від 16.09.2010р. ревізії фінансово-господарської діяльності департаменту забезпечення діяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради за період 01.01.2008 по 30.06.2010 протиправним та скасування його; визнання вимоги від 29.09.2010р. № 01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства протиправною та скасувати її.

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, заявив клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної вимоги та акту ревізії №01-23/33 від 16.09.2010р. до набрання законної сили рішенням по суті спору, вжити заходи забезпечення позову зупинити дію вимоги та акту ревізії та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії з його реалізації. Ухвалою суду від 02.11.2010р. відмовлено у задоволенні клопотання департаменту забезпечення діяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради про забезпечення позову шляхом призупинення акту ревізії №01-23/33 від 16.09.2010р. та вимоги № 01-49/1280 від 29.09.2010р. до вирішення справи за вказаним адміністративним позовом по суті(а.с.65-66 т.1). У судовому засіданні 02.11.2010р. було відмовлено судом у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів висновків Головного контрольно-ревізійного управління України про результати розгляду скарги, що знаходиться на розгляді (а.с.84 т.1) та про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог по суті спору та виклик свідків(а.с.78 т.1).

У ході розгляду справи позивач неодноразово змінював позовні вимоги. Ухвалою від 02.11.2010р. (а.с.95) прийнято збільшення щодо позовних вимог за заявою позивача про зміну позовних вимог (а.с.82-83) і клопотанням від 02.11.2010р. (а.с.92), а саме: визнати дії КРУ в Черкаській області в особі його структурного підрозділу КРУ у м. Черкаси та Черкаському районі, які полягають у наданні безпідставних та протиправних висновків стосовно виявлених порушень в Акті № 01-23/33 ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту забезпечення діяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2010 р. протиправними; визнати дії КРУ в Черкаській області в особі його структурного підрозділу КРУ у м. Черкаси та Черкаському районі, які полягають у складанні і направленні вимоги від 29.09.2010 № 01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства протиправними; визнати протиправним та скасувати акт №01-23/33 ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту забезпечення діяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2010 р.; визнати протиправною та скасувати вимогу від 29.09.2010 р. № 01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Заявою від 04.11.2010р. позивач звернувся про уточнення позовних вимог (а.с.225-226 т.2) і відповідно до клопотання просив уточнити вимоги щодо дій КРУ у Черкаській області в особі його структурного підрозділу контрольно-ревізійного відділу у м. Черкаси та Черкаському районі у наданні безпідставних та протиправних висновків стосовно виявлених порушень в акті ревізії №01-23/33, а саме:порушення чинного законодавства при здійсненні фінансування за програмою забезпечення правопорядку в м.Черкаси на 2007-2010рр.; програмою забезпечення пожежної безпеки в м.Черкаси на період до 2010 року; програмою здійснення додаткових заходів щодо мобілізації коштів до міського бюджету; програмою організації та діяльності органів самоорганізації населення м.Черкаси; визнати протиправними і скасувати висновки відповідача, викладені в 2 уточнених позовних вимогах (а.с.227 т.2). Ухвалою від 04.11.2010р. судом закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування акту ревізії від 16.09.2010р. №01-23/33 та визнання повязаних з цим дій КРУ у Черкаській області в особі його структурного підрозділу контрольно-ревізійного відділу у м. Черкаси та Черкаському районі протиправними, які полягають у наданні безпідставних та протиправних висновків стосовно виявлених порушень в Акті №01-23/33 ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту забезпечення діяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради за період з 01.01.2008р. по 30.06.2010р. (а.с.149-150 т.4).

Під час судового засідання після проголошення ухвали про закриття провадження в частині позовних вимог (щодо акту ревізії 01-23/33) позивач звернувся до суду з клопотанням про уточнення зміни позовних вимог від 04.11.2010 р. та просив врахувати їх у наступній редакції: визнати дії КРУ в Черкаській області в особі його структурного підрозділу КРУ у м. Черкаси та Черкаському районі, які полягають у складанні і направленні вимоги від 29.09.2010 № 01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства, в частині вимог, які не визнаються та заперечуються Департаментом, а саме: у вимозі стягнути премію (безпідставно нараховану) у сумі 410 517 грн. 35 коп. та відкоригувати зайво нараховані до державних цільових фондів 148 607 грн. 29 коп. протиправними; визнати протиправними і скасувати вимоги, які не визнаються та заперечуються Департаментом, викладені у вимозі від 29.09.2010 р. №01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства, а саме: визнати протиправними і скасувати вимоги відповідача стосовно стягнення суми премій 410 517 грн. 35 коп. та коштів державних цільових фондів 148 607 грн. 29 коп. Ухвалою від 04.11.2010р. судом прийнято зменшення позовних вимог (а.с.151-152 т.4).

Представники позивача у судовому засіданні адміністративний позов із урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просили задовольнити у повному обсязі. Позивач вказує на те, що дії відповідача з проведення, оформлення і реалізації матеріалів ревізії, а також вимоги про усунення порушень і недоліків, виявлених ревізією, є протиправними, що в свою чергу призвело до порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача.

Представники відповідача проти вимог позивача заперечували, у задоволенні адміністративного позову просили відмовити, позаяк вважали, що ВКРУ як орган державної влади, наділений владними управлінськими повноваженнями та функціями, та його посадові особи діяли відповідно до вимог чинного законодавства. Представники відповідача наголосили, що відповідно статті 113 Бюджетного кодексу України та статті 10 Закону України «Про державну контрольну-ревізійну службу в Україні»органам державної контрольно-ревізійної служби в Україні надано право здійснювати контроль за цільовим та ефективним використанням коштів державного бюджету та місцевих бюджетів та у звязку з виявленими порушеннями пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги про усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів. У контексті цього відповідач зауважив, що за результатами перевірки складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту забезпечення діяльності Виконавчого комітету Черкаської міської ради за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2010 р. від 16.09.2010 р. за № 01-23/33, яким зафіксовано порушення використання коштів місцевого бюджету. На підставі зазначеного Закону та Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 на адресу департаменту направлено вимоги про усунення порушень законодавства.

Заслухавши пояснення та доводи представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Контрольно-ревізійним відділом у м.Черкаси та Черкаському районі (надалі - ВКРУ) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту забезпечення діяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради (надалі - Департамент) за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2010 р. Результати ревізії відображені відповідачем у акті ревізії № 16.09.2010р. №01-23/33 (а.с.10-31т.1) із додатками (а.с.98-250 т.1; а.с.1-12 т.2). ВКРУ на адресу Департаменту направлено вимогу від 29.09.2010 № 01-49/1280 щодо усунення порушень, виявлених ревізією порушень законодавства (а.с.39-40 т.1) та висновки на заперечення до акту ревізії (а.с.42-55 т.1).

Предметом оскарження Департаментом є приписи ВКРУ, що викладено у спірній вимозі таким чином: стягнути безпідставно перераховану премію у сумі 410 517 грн.35 коп. Відшкодування можливе: відповідно до ч.1,2 ст.136 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971р. № 322 щодо відшкодування за рахунок осіб, якими заподіяна шкода установі на загальну суму 206 027 грн.16 коп.; відповідно до ч.3 ст.136 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971р. №322 предявити позов до колишнього працівника на загальну суму 204 480 грн. 19 коп.; шляхом добровільного повернення коштів у разі необхідності скласти графік погашення та стягнені кошти перерахувати до загального фонду міського бюджету (код доходів 24060300 «інші надходження»); відкоригувати зайво перераховані до державних цільових фондів нарахування на безпідставно виплачену премію на суму 148 607грн. 29 коп. Надати належним чином завірені копії документів щодо відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом. Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Оскільки відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну контрольну-ревізійну службу в Україні»вимога КРУ є обовязковою для виконання позивачем, тому спірна вимога від 29.09.2010 № 01-49/1280 може бути предметом оскарження у порядку адміністративного судочинства.

Заявлені відповідачем позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Про визнання дій ВКРУ, що полягають у складанні і направленні вимоги від 29.09.2010 № 01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства, в частині вимог, які не визнаються та заперечуються Департаментом, а саме: у вимозі стягнути премію (безпідставно нараховану) у сумі 410 517 грн. 35 коп. та відкоригувати зайво нараховані до державних цільових фондів 148 607 грн. 29 коп. протиправними.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті. При вирішенні позовних вимог у цій частині суд виходить з того, що відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про державну контрольну-ревізійну службу в Україні»від 26 січня 1993 року N 2939-XII (надалі за текстом - Закон N 2939-XII) має право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Пункт 3 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 (далі Порядок № 550), визначає, що акт ревізії це - документ, що складається особами, які проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Частинами 1, 2, 3 статті 11 Закону № 2939 визначено, що плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, що передбачена у плані роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія. Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної контрольно-ревізійної служби не частіше одного разу на календарний рік. Право на проведення планової виїзної ревізії підконтрольних установ надається лише у тому разі, коли їм не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної ревізії надіслано письмове повідомлення.

Частиною 14 статті 11 Закону № 2939 передбачено, що посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби вправі приступити до проведення ревізії за наявності підстав для її проведення та за умови надання направлення посадовим особам підконтрольних установ під розписку. Відповідно до частини 5 статті 2 Закону № 2939 та пункту 2 Порядку № 550 інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній та інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній та фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущені посадових і матеріально - відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Також, необхідно зазначити, що пунктом 7 Порядку № 550, визначено, що у ході підготовки до ревізії посадовими особами служби складається в двох примірниках програма ревізії, в якій визначаються найменування об'єкта контролю, тема, період та питання, що підлягають ревізії відповідно до компетенції служби. Програма затверджується керівником органу служби чи його заступником.

Програму ревізії надано керівнику для ознайомлення, що засвідчено підписом та відповідає вимогам абзацу 3 пункту 7 Порядку № 550. Крім того, відповідно до частини 10 статті 11 Закону № 2939 тривалість планової виїзної ревізії не повинна перевищувати 30 робочих днів. Вказані обставини Департаментом не заперечувались.

Пунктом 1.5. Положення про Контрольно-ревізійні управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, затвердженого наказом Голов КРУ України від 09.01.2001 р. № 111 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.01.2001 р. за № 37/5228, передбачено, що Управління є юридичною особою, має самостійний кошторис, поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки та штампи, відповідні бланки. Також, статтею 4 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»визначено, що до складу обласних контрольно-ревізійних управлінь входять контрольно-ревізійні підрозділи (відділи, групи) в районах, містах і районах у містах. Плани контрольно - ревізійної роботи складаються для органу ДКРС і проводяться за місцезнаходженням юридичної особи, тобто для кожного регіонального КРУ (юридичної особи) зокрема, (стаття 11 Закону № 2939). Право на залучення спеціалістів надано пунктом 3 статті 10 наведеного Закону. Згідно з п.2 Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні осіб.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши долучені до справи документи, суд приходить до висновку, що докази призначення премії щодо спірних обставин справи за підсумками місяця відповідно до критеріїв і внеску кожним за оцінкою результатів роботи відсутні, а тому суд погоджується з висновком ВКРУ щодо неправомірного витрачання Департаментом бюджетних коштів.

Наявність такого порушення дає ВКРУ підстави вимагати (з різними пропозиціями щодо можливих шляхів вирішення) вжити заходи компенсаційного характеру від Департаменту, тобто вжити заходи з відшкодування. Порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, визначений в статті 136 Кодексу законів про працю, відповідно до якої покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу або за заявою прокурора. Таким чином, відшкодування завданої шкоди повинно здійснюватися з урахуванням положень ст. 136 КЗпП України.

Представники ВКРУ факт відшкодування безпідставно нарахованої премії у сумі 410 517 грн. 35 коп. та відкоригування зайво нарахованих до державних цільових фондів коштів у сумі 148 607 грн. 29 коп. на час розгляду справи не підтвердили, а тому підстави для задоволення позову Департаменту в цій частині відсутні. У матеріалах справи відсутні докази щодо виконання вимог ВКРУ Департаментом в наданий строк до 24 жовтня 2010 року, викладених в листі від 29.09.2010р. № 01-49/1280. Вказані обставини Департаментом не заперечувались, і у судовому засіданні представник Департамента щодо даного питання пояснив, що відповідь у визначений ВКРУ строк не надавалась з огляду на підготовку позову до суду і непогодженням з вимогами та актом (при цьому вказано на часткове виконання вимог у частині предявлення претензій за правилами ГПК України до ТОВ «фірма «Лазуріт»та визнання окремих положень акту ревізії). Постановою КМ України від 20.04.2006р. № 550 "Про затвердження Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою" передбачено, що якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган служби з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень (п.46).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку суд, акт ревізії використання бюджетних коштів від 16.09.2010 р. № 01-23/33 складено особами ВКРУ у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

За приписами сатті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Про визнання протиправною і скасування вимог, які не визнаються та заперечуються Департаментом від 29.09.2010 р. №01-49/1280 про усунення виявлених порушень законодавства, а саме: визнати протиправними і скасувати вимоги відповідача стосовно стягнення суми премій 410 517 грн. 35 коп. та коштів державних цільових фондів 148 607 грн. 29 коп.

Головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів (частни 1 стаття 2 Закону № 2939). Відповідно до ч.7 ст.10 цього ж Закону КРУ в областях надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги про усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Премія основний вид додаткової, понад основну заробітну плату, винагороди, яка виплачується працівникам за результатами їх трудової діяльності та виробництва в цілому за показниками та умовами оцінки цих результатів, визначеними підприємством. (Наказ Мінпраці "Методичні рекомендації щодо організації матеріального стимулювання праці працівників підприємств і організацій" від 29.01.2003р. N 23). Оскільки акт як документ, що складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати (п.3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006р. №550) містить посилання на порушення вимог п.6 постанови КМУ від 09.03.2006р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», п.2.9 Положення про преміювання працівників апарату міської ради та виконавчого комітету, його відділів, управлінь, комітетів, служб та групи робітників, не віднесених до апарату управління, затвердженого рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.02.2008р. №115 (надалі за текстом Положення про преміювання) у період з 01.01.2008 по 30.06.2010 нараховано та виплачено премій міському голові та заступникам міського голови на загальну сум 336070 грн. 05 коп. та у період з лютого 2008 по червень 2010 секретарю Черкаської міської ради на загальну суму 74447 грн. 30 коп. за відсутності рішень Черкаської міської ради про встановлення розмірів таких виплат, то суд при дослідженні фактичних обставин справи зазначає про наступне. Зазначене порушення призвело до зайвого проведення нарахування на заробітну плату та зайвого перерахування до державних цільових фондів грошових коштів у сумі 121657 грн. 36 коп. (у т.ч.: за 2008- 63022 грн. 91коп., за 2009-36163 грн. 65 коп., за перше півріччя 2010-22470 грн. 80коп.) та відповідно у сумі 26949 грн. 92 коп. (у т.ч.: за 2008-10998 грн. 92 коп., за 2009-11268грн. 12 коп., за 2010- 4682 грн. 88 коп.).

Відповідно до п.п.2 п.2 Постанови КМ України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці: здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу. Преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою (ч.2 п.6 цієї постанови).

Позивачем у підтвердження правомірності проведених виплат надано і у судовому засіданні досліджено пояснення і документи у спірних правовідносинах щодо преміювання міського голови, секретаря міської ради, заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, що здійснюється згідно рішеннями міської ради: від 28.11.2006р. №2-199 преміювання міського голови (п.2) здійснювати в межах затвердженого фонду оплати праці апарату ради та виконкому (а.с.210 т.1; а.с.97 т.2), від 03.10.2006р. № 2-156 преміювання заступнику міського голови здійснювати відповідно до його особистого вкладу в загальні результати роботи (а.с.98 т.2), від 03.10.2006р. №2-158 преміювання заступнику міського голови здійснювати відповідно до його особистого вкладу в загальні результати роботи (а.с.100 т.2), від 10.2006р. №2-155 преміювання заступнику міського голови здійснювати відповідно до його особистого вкладу в загальні результати роботи (а.с.102 т.2), від 03.10.2006р. №2-157 заступнику міського голови відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи (а.с.108 т.2), від 03.10.2006р. №2-160 заступнику міського голови відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи (а.с.110 т.2), від 22.05.2007р. №2-602 заступникам міського голови відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи (а.с.106 т.2), від 05.06.2007р. №2-677 преміювання заступникам здійснювати (п.7.2) відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи відповідно до Положення про преміювання (а.с.113т.2), від 29.07.2008р. №4-589 преміювання заступникам здійснювати (п.4.2) відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи відповідно до Положення про преміювання (а.с.214 т.1), від 17.02.2009р. №4-972 преміювання заступникам міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади (п.1.2) здійснювати відповідно до їх особистого вкладу у загальні результати роботи в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі не менше 100 відсотків посадового окладу та економії фонду оплати праці (а.с.211 т.1), від 08.10.2009р. №5-27 здійснювати преміювання відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи відповідно до Положення про преміювання (а.с.212 т.1) та на підставі Положення про преміювання (а.с.209 т.1,), від 05.06.2007р. №2-679 преміювання секретаря Черкаської міської ради здійснювати (п.1.2) відповідно до його особистого вкладу в загальні результати роботи (а.с.96 т.2), проте суд вважає вказані документи недостатньою підставою для проведення нарахування і виплати премій з огляду на відсутність рішень про встановлення розміру преміювання чи то за конкретні місяці, чи то за квартал, чи то за рік (зокрема, для ревізії не надано рішення міської ради щодо виплати премій міському голові а.с.208 т.1).

Положенням про преміювання працівників апарату міської ради та виконавчого комітету, його відділів, управлінь, комітетів, служб та групи робітників, не віднесених до апарату управління, затвердженим рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.02.2008р. №115 передбачено: п.1.1 преміювання працівників апарату міської ради та виконавчого комітету, працівників здійснюється відповідно до їх особистого вкладу у загальні результати роботи за підсумками роботи за місяць, квартал, рік, а також до державних, професійних та ювілейних дат; п.2.9 преміювання міського голови, секретаря міської ради, заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади здійснюється за рішенням міської ради у межах затвердженого фонду оплати праці працівників апарату виконавчого комітету міської ради у розмірі загального відсотка преміювання працівників апарату виконавчого комітету міської ради (а.с.216, а.с.219 т.1; а.с.95 т.2).

Відповідно до ст.3 Бюджетного кодексу України від 21.06.2001р. № 2542-III бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один календарний рік, що починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду. У разі прийняття Державного бюджету України на інший, ніж передбачено частиною першою цієї статті, бюджетний період місцеві бюджети можуть бути прийняті на такий же період. Суд вважає, що рішення ради прийняте у 2006р., у 2008р., у 2009р. щодо загальних умов оплати праці конкретних осіб не може автоматично поширюватись на результати їх роботи для визначення конкретного розміру преміювання за підсумками місяця, кварталу, іншого року. Бюджетні призначення повноваження, надане головному розпоряднику бюджетних коштів Кодексом, законом про бюджет, або рішенням про місцевий бюджет, що має кількісні та часові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування повноваження, надане розпоряднику бюджетних коштів відповідно до бюджетного призначення на взяття бюджетного зобовязання та здійснення платежів з конкретною метою в процесі виконання бюджету. Відповідно до кошторису здійснюються видатки для виконання функцій бюджетною установою відповідно до бюджетних призначень які слід розглядати як можливість отримання виплат, у т.ч. преміювання, але це не є обовязок керівника установи чи гарантія на усі майбутні періоди отримати премії у розмірі 100 і більше відсотків без достатніх на те підстав.

Відповідно до п.4.1.5 колективного договору між адміністрацією виконавчого комітету Черкаської міської ради та профспілковим комітетом працівників апарату виконавчого комітету Черкаської міської ради від 2005р. (реєстр.№1577 від 15.03.2006р.) передбачено преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних, професійних і ювілейних дат у 2006р. в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі не менше 25 відсотків з урахуванням окладу, рангу, вислуги, надбавок та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 2007р. у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше як 100 відсотків посадового окладу та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання працівників апарату міської ради та виконавчих органів (а.с.22 т.2). Регламентом (а.с.25-26 т.2) роботи Черкаської міської ради, затвердженим рішенням від 19.07.2007р. №2-933 із змінами (ст.25 розділу VIII) передбачено звітність перед радою про виконання міського бюджету (раз в квартал), про соціально-економічну ситуацію в місті та роботу виконавчих органів влади (раз в рік), хід реалізації рішень ради (раз у півріччя), про виконання окремих рішень (періодично).

Судом встановлено, що міський голова звітував про роботу виконавчих органів влади та виконання програми соціально-економічного та культурного розвитку за 2008 рік (а.с.232-234 т.2), про виконання міського бюджету (а.с.243 т.2; а.с.17 т.3, а.с.81 т.3, а.с.166 т.3, а.с.187 т.3, а.с.231 т.3; а.с.1 т.4, а.с.73 т.4), проте жодного разу питання щодо визначення розміру премій для міського голови чи його заступників, секретаря Черкаської міської ради не розглядалось відповідно до їх особистого вкладу у загальні результати роботи за підсумками роботи за місяць, квартал чи рік.

Розрахунки зайво нарахованої та виплаченої премії за 2009р. і 1-е півріччя 2010р. зроблено перевіряючими у ході ревізії (т.2 на а.с.115, а.с.116), проте жодного рішення ради про визначення розміру преміювання голові, заступникам голови чи секретарю міської ради відповідно до їх особистого вкладу у загальні результати роботи в обґрунтування позиції Департаментом не надано. Суд не приймає як належний і допустимий доказ у справі лист Головного КРУ України від 28.10.2010р. №08-14/2420 «Про результати розгляду матеріалів ревізій», що надійшов на адресу виконавчого комітету Черкаської міської ради і містить посилання на майбутнє, а саме: КРУ в Черкаській області надано доручення щодо корегування реалізації матеріалів контрольних заходів у звязку із скасуванням ГоловКРУ окремих висновків, викладених у зазначених актах ревізій (а.с.230-231 т.2), оскільки це не є управлінське рішення субєкта владних повноважень по відношенню до підпорядкованого субєкта і на час розгляду справи інших доказів про скасування чи відміну положень, висновків акту ревізії до суду не надано.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що обставини справи відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що позивачем у позовній заяві не були наведені обставини, що би підтверджувались достатніми доказами, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідача. Суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (частина 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону № 2939 органи контрольно-ревізійної служби мають право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги про усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 15 вищезазначеного Закону законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Обовязковими для виконання та відповідно рішеннями органу владних повноважень, яким є ВКРУ по відношенню до Департаменту в силу вищевказаних положень Закону № 2939 є вимоги ВКРУ що, як правило, за наслідками ревізії викладаються в листі, який надсилається підприємству, установі, організації для виконання. За приписами частини 10 статті 10 Закону № 2939 у випадках не забезпечення виконання підконтрольною установою вимог про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів КРУ надається право звертатися до суду в інтересах держави.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність заявлених позовних вимог щодо визнання дій ВКРУ, що полягають у складанні і направленні вимоги від 29.09.2010 № 01-49/1280 щодо усунення виявлених порушень законодавства, в частині вимог, які не визнаються та заперечуються Департаментом, а саме: у вимозі стягнути премію (безпідставно нараховану) у сумі 410 517 грн. 35 коп. та відкоригувати зайво нараховані до державних цільових фондів 148 607 грн. 29 коп. протиправними та як наслідок повязаної вимоги про визнання протиправною і скасування вимог, які не визнаються та заперечуються Департаментом від 29.09.2010 р. №01-49/1280 про усунення виявлених порушень законодавства, а саме: визнати протиправними і скасувати вимоги відповідача стосовно стягнення суми премій 410 517 грн. 35 коп. та коштів державних цільових фондів 148 607 грн. 29 коп., оскільки відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому з врахуванням фактичних обставин справи, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, судові витрати згідно ч.4 ст.94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159, 160, 162 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, що може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі 10 листопада 2010 р.

Суддя Л.В.Трофімова