Справа № 814/1405/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 р.м. ОдесаСправа № 814/1405/18

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Кравченка К.В.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

представника апелянта - ОСОБА_2 (ордер від 28.01.2019 року)

представника позивача - ОСОБА_3 (довіреність від 22.05.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації Колтунової Оксани Миколаївни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішення та запису про державну реєстрацію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 32753460, від 06.12.2016 року, земельної ділянки загальною площею 0,22 га, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, здійснену державним реєстратором Вітовської (Жовтневої) районної державної адміністрації Колтуновою Оксаною Миколаївною; визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію НОМЕР_2 від 30.11.2016 року речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, за ОСОБА_4.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. З 28.04.2016 року проведена державна реєстрація речових прав на вказані земельні ділянки, про що містяться відомості у відповідному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Водночас, 06.12.2016 року державним реєстратором прийнято рішення № 32753460 про державну реєстрацію земельної ділянки, що належить ОСОБА_4 Оскільки реєстрація земельної ділянки за третьою особою призвела до накладення вказаних земельних ділянок, та фактично двох реєстраційних дій про право власності на земельну ділянку двох осіб, під час реєстрації відповідач на ці обставини неправомірно не звернув уваги, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Суд визнав протиправним і скасував рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Жовтневої районної державної адміністрації Колтунової Оксани Миколаївни від 06.12.2016 року про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 32753460, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за позивачем зареєстровано право власності на земельні ділянки: кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,1144 га; кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,1144 га; кадастровий номер НОМЕР_6, площею 0,1915 га, адресою: АДРЕСА_1, підстава виникнення права власності: витяги, видані 01.04.2016 року Відділом Держгеокадастру у Жовтневому районі Миколаївської області відповідно НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, підстава внесення записів: рішення державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації від 27.04.2016 року №29446099, від 27.04.2016 року №29447691, від 28.04.2016 року №29452637.

Разом з цим, згідно Державного акту Серії НОМЕР_10 від 14.12.2006 року, ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,22 га по АДРЕСА_1.

Рішенням від 06.12.2016 року (індексний номер 32753460) відповідач зареєстрував за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,22 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

При цьому, відповідно до рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі від 08.02.2017 № РВ-017 про відмову ОСОБА_4 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, встановлено перетин земельної ділянки НОМЕР_3 із земельною ділянкою НОМЕР_4 (площа співпадає на 49,6406%, перетин земельної ділянки НОМЕР_3 із земельною ділянкою НОМЕР_5 (площа співпадає на 34,1438%, перетин земельної ділянки НОМЕР_3 із земельною ділянкою НОМЕР_6 (площа співпадає на 9,556%).

Посилаючись на те, що прийняття відповідачем вказаного рішення призвело до виникнення у третьої особи права власності на земельні ділянки, щодо яких раніше зареєстровано право власності за позивачем, а державний реєстратор вказаних обставин у встановленому порядку не перевірив, у тому числі щодо відсутності суперечностей відносно вже зареєстрованими правами на земельні ділянки, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування реєстраційного рішення відповідача та відповідного запису про право власності третьої особи на земельну ділянку.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання реєстратором вимог Закону №1952 призвело до подвійної реєстрації права на земельну ділянку та до порушення права позивача, що є безумовною підставою для його скасування.

Водночас, оскільки запис в Державному реєстрі про право власності третьої особи на земельну ділянку не є рішенням суб'єкта владних повноважень, суд першої інстанції вказав на відсутність обставин для його скасування і задоволення позову в цій частині.

Отже, під час розгляду справи суд першої інстанції виходив з того, що даний спір випливає із публічно-правових відносин та підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції неправильними, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Водночас, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Слід зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Зазначені положення кореспондуються із приписами ч. 3 ст. 19 КАС України, згідно яких адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

При цьому, публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17, від 4 вересня 2018 року у справі №823/2042/16.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Оскільки даний спір не є публічно-правовим, він підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

При цьому, колегія суддів враховує, що на розгляді Жовтневого районного суду Миколаївської області перебувають цивільні спори у справах №477/2357/18, №477/849/18 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з приводу правомірності набуття ними у власність земельних ділянок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 319 КАС України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 139, 238, 308, 310, п. 3 ч. 1 ст. 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації Колтунової Оксани Миколаївни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішення та запису про державну реєстрацію - закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 04.02.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

К.В. Кравченко