Справа № 826/15822/16
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ДУБЕКСПО» до Державної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство «ДУБЕКСПО» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, та з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в частині невчасної підготовки та подання до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві висновку про повернення Приватному підприємству «ДУБЕКСПО» надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 114117 грн..

В обґрунтування адміністративного позову зазначило, що у зв'язку із наявністю переплати з податку на прибуток у розмірі 114117 грн. ПП «ДУБЕКСПО» звернулося до ДПІ у Голосіївському районі із заявою № 14 від 25.05.2016 року про повернення вказаної переплати. Однак, ДПІ у Голосіївському районі у строк, передбачений пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (ПК України), не підготувала висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та не подала його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Висновки про повернення вказаних коштів Відповідач підготував лише 31.10.2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано бездіяльність Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в частині невчасної підготовки та подання до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві висновку про повернення Приватному підприємству «ДУБЕКСПО» надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 114117 грн. протиправною.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Державної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що повернення коштів було здійснено, а тому права та законні інтереси Позивача поновлені. Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві вживалися всі необхідні заходи щодо повернення надміру сплаченого податку. Проте, у зв'язку з проведенням податкової реформи, включаючи внесення змін до умов, підстав і порядку оподаткування, яка суттєво впливає на надходження до бюджету та з урахуванням індикативних показників доходів загального фонду Державного бюджету України на 2016 рік, надісланих листами Міністерства фінансів України - для Державної фіскальної служби на III квартал 2016 року визначено напружені індикативні показники із надходження платежів. Серед платежів, що контролюються головними управліннями ДФС, найбільшої уваги приділялось, зокрема податку на прибуток. Також, Відповідач звертає увагу на те, що Управлінням казначейства здійснено перерахування коштів 31.10.2016 року на суму 58 774,00 грн. та 01.11.2016 року на суму 55 343,00 грн. Таким чином, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві було вжито всіх належних заходів щодо повернення Позивачу надміру сплаченого податку на прибуток. Проте, у зв'язку з складністю та тривалістю процедури та на виконання вимог законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, ДПІ у Голосіївському районі було повернуто кошти 31.10.2016 року та 01.11.2016 року.

Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.

07 лютого 2019 року від Державної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві надійшло клопотання, в якому остання просила замінити Відповідача на належну сторону, а саме на Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві.

Згідно ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Для того, щоб замінити сторону, Відповідачем необхідно надати документи, відповідно до яких підтверджується реорганізація ДПІ у м. Києві або надати витяг з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв'язку з відсутністю вказаних доказів колегія суддів вважає необхідним відмовити Державній податковій інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві у задоволенні клопотання про заміну Відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, ПП «ДУБЕКСПО» звернулося до ДПІ у Голосіївському районі із заявою № 14 від 25 травня 2016 року про повернення надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 114117 грн.

Вказану заяву отримано ДПІ у Голосіївському районі 07 червня 2016 року, що підтверджується відбитком штампу ДПІ у Голосіївському районі, проставленому на вказаній заяві.

Також, Наявність вказаної переплати підтверджується актом № 5027-07 від 07 червня 2016 року.

31 жовтня 2016 року ДПІ у Голосіївському районі підготовлено висновки № 6661-07 на суму 55343 грн. та № 6662-07 на суму 58774 грн. про повернення ПП «ДУБЕКСПО» відповідних сум коштів з бюджету та подано їх для виконання ГУ ДКС України у м. Києві.

Згідно платіжних доручень № 6661-07 від 31 жовтня 2016 року на суму 55343 грн. та № 6662-07 від 01 листопада 2016 року на суму 58774 грн. ГУ ДКС України у м. Києві повернуто ПП «ДУБЕКСПО» надмірно сплачений податок на прибуток у загальному розмірі 114117 грн.

Позивач вважаючи бездіяльність Відповідача, що полягає в не підготуванні висновку про повернення сум податку, допущену в період з 21 червня 2016 року по 31 жовтня 2016 року протиправною, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів вжиття ДПІ у Голосіївському районі заходів для попереднього інформування управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ГУ ДФС у м. Києві про повернення ПП «ДУБЕКСПО» сум податку на прибуток в термін, який надавав можливість провести таке повернення в межах строку, передбаченого статтею 43 ПК України. Таким чином, суд першої інстанції вважає, що ДПІ у Голосіївському районі допустила протиправну бездіяльність в частині невчасної підготовки та подання до ГУ ДКС України у м. Києві висновку про повернення ПП «ДУБЕКСПО» надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 114117 грн. Порушення прав Позивача вказаною бездіяльністю полягає в позбавленні позивача можливості використання вказаних коштів, що є безпідставним втручанням у власність Позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами статті 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

З наведеного правової норми випливає, що у разі дотримання платником податків умов повернення надміру сплачених сум податку, контролюючий орган зобов'язаний не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тобто, строк повернення надміру сплачених сум податку складає 20 днів з дня подання платником податків заяви, а строк підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його для виконання органам ДФС України - 15 днів.

Судом першої інстанції встановлено, що заяву № 14 від 25 травня 2016 року про повернення надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 114117 грн. ДПІ у Голосіївському районі отримала 07 червня 2016 року.

Тобто, до 22 червня 2016 року ДПІ у Голосіївському районі зобов'язана вжити вказаних заходів для повернення ПП «ДУБЕКСПО» надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 114117 грн.

Разом з цим, висновки № 6661-07 на суму 55343 грн. та № 6662-07 на суму 58774 грн. про повернення надмірно сплаченого податку на прибуток в загальному розмірі 114117 грн. ДПІ у Голосіївському районі підготовлені та подані для виконання ГУ ДКС України у м. Києві лише 31 жовтня 2016 року, тобто з порушенням строку, передбачено статтею 43 ПК України.

При цьому, Відповідач не заперечує, що невчасно підготував та подав вказані висновки.

Також, податковий орган зазначає, що ДПІ у Голосіївському районі вживались всі необхідні заходи щодо повернення ПП «ДУБЕКСПО» надміру сплаченого податку на прибуток, а затримка у поверненні податку на прибуток викликана складністю та тривалістю процедури такого повернення. Так, на виконання наказу Державної фіскальної служби України від 12.07.2016 року № 620, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві (ГУ ДФС у м. Києві) прийнято наказ від 21.07.2016 року № 4470 на підставі якого повернення надмірно сплаченого податку на прибуток та/або помилково сплачених податків здійснювалось за попереднім інформуванням управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ГУ ДФС у м. Києві.

Однак, суд першої інстанції правомірно розцінює вказані доводи Відповідача як такі, що свідчать про недопущення контролюючим протиправної бездіяльності в частині невчасної підготовки та подання до ГУ ДКС України у м. Києві висновку про повернення позивачу надмірно сплаченого податку на прибуток, з чим погоджується колегія суддів.

Як вже зазначалось, статтею 43 ПК України передбачено, що строк підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його для виконання органам ДКС України становить 15 днів, водночас, не передбачено можливості продовження вказаного строку.

Тобто, Відповідач порушив зазначений строк майже на чотири місяці, однак жодним чином не обґрунтував, яким чином попереднє інформування управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ГУ ДФС у м. Києві про повернення сум податку призвело до такої затримки.

Разом з чим, матеріали справи не містять доказів вжиття ДПІ у Голосіївському районі заходів для попереднього інформування управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ГУ ДФС у м. Києві про повернення ПП «ДУБЕКСПО» сум податку на прибуток в термін, який надавав можливість провести таке повернення в межах строку, передбаченого статтею 43 ПК України.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з пав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Рисовський проти України» підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також, Європейський Суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов'язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вказана сума податку на прибуток була повернута ПП «ДУБЕКСПО», однак дана обставина не спростовує факту порушення ДПІ у Голосіївському районі вимог статті 43 ПК України, що мало наслідком порушення прав Позивача на вільне розпорядження власними коштами, мирне володіння своїм майном, з чим погоджується колегія суддів.

Отже, ДПІ у Голосіївському районі допустила протиправну бездіяльність в частині невчасної підготовки та подання до ГУ ДКС України у м. Києві висновку про повернення ПП «ДУБЕКСПО» надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 114117 грн.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий, підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову та визнання бездіяльності Відповідача щодо невчасної підготовки та подання ГУ ДКС України у м. Києві висновку про повернення податку на прибуток протиправною.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Державної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 07.02.2019 року.