Справа № 2140/1467/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1467/18

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Херсонської міської ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - представник позивача) звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, у якому просила зобов'язати відповідача зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за заявою його представника ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 2628 від 16 лютого 1999 року, ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (чоловік) та ОСОБА_1 (син подружжя) на праві спільної сумісної власності належить житло (квартира) за адресою: АДРЕСА_1. Згідно технічного паспорта квартири зазначені громадяни зареєстровані за вказаною адресою. У 2015 році позивач - ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації та проживає на її території у м. Волгоград. 15 вересня 2017 року нотаріально засвідченою довіреністю серії 34АА2076484 (посвідчена приватним нотаріусом м. Волжського, Волгоградської обл.) позивач уповноважив ОСОБА_2 зняти його з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1, оскільки фактично за цією адресою позивач не проживає (підтверджується Актом від 31 травня 2018 року, затвердженого головою правління ОСББ «Ушакова 68») та не має змоги приїхати до України за сімейними обставинами. З урахуванням наведеного, представник позивача звернулася до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради із заявою про знаття свого довірителя з реєстрації місця проживання в квартирі за відповідною адресою, однак отримала відмову, оскільки до заяви про зняття з місця реєстрації не додано паспорт ОСОБА_1 Позивач та його представник вважають такі дії протиправними, такими, що порушують права ОСОБА_1, передбачені Конституцією, законами України та міжнародними договорами, що і стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено в повному обсязі.

Зобов'язано Виконавчий комітет Херсонської міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) за адресою: АДРЕСА_1 за заявою його представника ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, Виконавчий комітет Херсонської міської ради, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що позивачем було обрано невірний засіб захисту порушеного права, оскільки на його думку, відповідним способом захисту порушеного права було б звернення з позовною вимогою про скасування рішення про відмову знятті з реєстрації. Крім того, апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині ігнорування клопотань представника відповідача на відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника у відпустці, що призвело до порушення права відповідача на участь у судовому засіданні

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 посилалася на доводи ідентичні тим, що викладені в позовній заяві та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв'язку з чим, просить апеляційну скаргу Виконавчого комітету Херсонської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивач) на праві спільної сумісної власності належить житло (квартира) за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 2628 від 16 лютого 1999 року, виданим відділом приватизації Херсонського відділу Одеської залізниці на підставі розпорядження (наказу) від 20 січня 1999 року № 2628.

Право власності на житло зареєстровано в ХДБТІ 07 березня 2012 року за НОМЕР_3.

У квартирі зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (чоловік) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (син подружжя), що підтверджується даними технічного паспорта на квартиру за вказаною адресою.

У 2015 році позивач виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації (далі - РФ).

Як вбачається з довіреності за № 34АА2076484 від 15 вересня 2017 року, яка завірена нотаріусом м. Волжського, Волгоградської обл. Адам І.В., ОСОБА_1 (довіритель) зареєстрований до 18 лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 (рнокпп НОМЕР_2). Наведеною довіреністю довіритель уповноважує ОСОБА_2 зняти його з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, та здійснити продаж частини означеної квартири (ціна та умови продажу залишено на розсуд ОСОБА_2), що йому належить.

18 липня 2018 року представник позивача звернулась до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради із заявою про знаття позивача з реєстрації місця проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, однак отримала відмову, оскільки до заяви про зняття з місця реєстрації не додано паспорт ОСОБА_1

Вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, не можуть обмежуватись суб'єктом владних повноважень.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок помилковим, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням, закріпленим у пункті 7 частини першої статті 3 згаданого Кодексу, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Згідно матеріалів справи, позивачем було заявлено позов про зобов'язання Виконавчий комітет Херсонської міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Колегія суддів вважає, що у даній справі спір пов'язаний з реалізацією житлових прав особи, зокрема, правом користування та розпорядження квартирою, тобто з цивільним правом. Відповідач у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює, а є органом, який виконує свої обов'язки щодо зняття з реєстрації місця проживання особи. Права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із житлових правовідносин.

У частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відтак, спір про захист права конкретної фізичної особи на користування житлом є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

Той факт, що відповідачем є Виконавчий комітет Херсонської міської ради, не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір на публічно-правовий.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі 337/2535/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 826/8687/16.

З огляду на зазначені вище вимоги законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував суті спірних правовідносин та їх суб'єктний склад та дійшов помилкового висновку, що зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги ( ст. 319 КАС України).

Приписи п. 1 частини 1 статті 238 КАС України визначають, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Херсонської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1, що дана справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07.02.2019р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.