Справа № 639/5041/18
Суддя: Єрмоленко В. Б.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 р.

м. Харків

Справа № 639/5041/18

провадження 2-а/639/9/19

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В. Б.

за участю секретаря - Тущенко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ВР № 348192 від 29.08.2018 про накладення адміністративного стягнення та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 29.08.2018 вона на власному автомобілі ВАЗ 210934, номерний знак НОМЕР_1, рухалась по вул. Суздальські ряди в м. Харкові, коли її наздогнав автомобіль патрульної поліції, подаючи сигнал зупинитися. Після зупинки відповідач пояснив, що ОСОБА_1 нібито порушила вимоги ПДР, рухаючись по вул. Суздальські ряди біля буд. 12/3. Позивач вказує, що заперечувала проти твердження поліцейського, оскільки нічого не порушувала, проте відповідач запропонував надати документи для оформлення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та в результаті чого виніс оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (відсутність поліса обовязкового страхування). Однак, на думку позивача, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, складалася відповідачем без врахування зауважень та пояснень позивача. Крім того, доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення є припущенням відповідача, що є порушенням закону.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала в повному обсязі позов, просила задовольнити його.

Відповідач по справі, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив не надавав, а тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 205 КАС України розглянута за відсутності відповідача.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.08.2018 серії ВР № 348192, ОСОБА_1 29.08.2018 о 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 210934, номерний знак НОМЕР_1, не мала при собі посілу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 ґ ПДР - відсутність у водія поліса обовязкового страхування. На підставі вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с. 9).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого статтею 126 КУпАП.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обовязкових реквізитів, передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП та додатком 5 до Інструкції, а саме: не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відсутні відомості про те, яким технічним засобом здійснено фото- або відеозапис; відомості щодо напрямку руху автомобіля позивача; відповідачем взагалі не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене капралом поліції ОСОБА_2 про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не відібрав пояснення або заперечення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 9). До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови, відповідачем не надано, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем порушено вимоги пункту 8 Розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відповідно до якого заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записані недрукованими літерами. Постанова взагалі заповнена ледь розбірливим почерком (а.с. 9).

Таким чином, у відповідача взагалі не було підстав притягувати позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно ст. 44 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Згідно з частинами 2 та 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не надано будь-яких достовірних доказів на підтвердження обґрунтованості винесеної постанови від 29.08.2018, а отже суд дійшов до висновку, що постанова серії ВР № 348192 від 29.08.2018 по справі про адміністративне правопорушення та про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, скасування постанови серії ВР № 348192 від 29.08.2018 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 348192 від 29.08.2018, винесену поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції ОСОБА_2, адреса: м. Харків, вул. Шевченка, 315 А.

Повний текст рішення складено 06.02.2018.

СУДДЯ