Справа № 480/208/19
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 р. Справа № 480/208/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу №480/208/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного територіального управління юстиції в Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції в Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області (далі - відповідач, Відділ ДВС), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області Колоса Р.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого листа №818/1384/18, виданого 16.08.2018 без прийняття до виконання;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області прийняти до виконання виконавчий лист №818/1384/18, виданий 16.08.2018 та відкрити виконавче провадження по його примусовому виконанню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі №818/1384/18 повністю задоволені позовні вимоги, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у перерахунку складової пенсійної виплати ОСОБА_1 - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 01.03.1997 та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок складової пенсійної виплати ОСОБА_1, а саме: основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 01.03.1997 р.

Для примусового виконання вказаного рішення 16.08.2018 виданий виконавчий лист, на підставі якого, позивач звернувся з заявою до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області про примусове виконання судового рішення.

18.01.2018 позивачем отримано повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області Колос Р.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.9 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження". Підставами для прийняття вказаного рішення відповідача послугувало те, що 28.08.2018 р. набрав чинності Порядок погашення заборгованості з пенсійних витрат за рішенням суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649, а відтак, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 р. по справі №818/1384/18 не підлягає примусовому виконанню органами Державної виконавчої служби. Позивач не погоджується з вказаним рішенням відповідача та вважає його протиправним.

За наведених обставин, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 23.01.2019 відкрито провадження у справі №480/208/19, розгляд справи призначений у відкритому судовому засіданні на 04.02.2019 о 10 год. 00 хв., відповідачу встановлений строк для подання відзиву.

Так, 01.02.2019 Відділом ДВС до суду поданий відзив, у якому відповідач зазначив, що до Відділу ДВС на примусове виконання надійшов виконавчий лист №818/1384/18 виданий 16.08.2018 Сумським окружним адміністративним судом про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок складової пенсійної виплати ОСОБА_1, а саме: основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 01.03.1997. 11.01.2019 державним виконавцем, на підставі п.9 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки 22.08.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджений Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. У зв'язку з цим, на переконання відповідача, згаданий виконавчий лист не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, Відділ ДВС вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представники сторін, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання 04.02.2019 не прибули, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши подані сторонами докази та об'єктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі №818/1384/18, яке набрало законної сили 14.08.2018, задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та, окрім іншого, зобов'язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок складової пенсійної виплати ОСОБА_1, а саме: основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 01.03.1997 р.

16.08.2018 на виконання вказаного рішення виданий виконавчий лист, який позивач подав до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області для примусового виконання судового рішення.

18.01.2018 позивачем отримано повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області Колос Р.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.9 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження". Підставами для прийняття вказаного рішення відповідач визначив те, що 28.08.2018 р. набрав чинності Порядок погашення заборгованості з пенсійних витрат за рішенням суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649, у зв'язку з чим, Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 р. по справі №818/1384/18 не підлягає примусовому виконанню органами Державної виконавчої служби.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами відповідача, з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню, та виконавчих документів наведено у статті 3 Закону.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі виконавчих листів.

З матеріалів справи убачається, що за рішенням суду по справі № 818/1384/18 в частині про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок складової пенсійної виплати ОСОБА_1, а саме: основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров'я з 01.03.1997 р. видано виконавчий лист.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 було затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Відповідно до п. 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі по тексту - Порядок), цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Тобто, згаданий Порядок прийнято з метою визначення механізму виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету і, відповідно, цей Порядок не регулює спірні правовідносини у виконавчому провадженні, зокрема, щодо визначення органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень. Такі органи та посадові особи визначені в Законі України "Про виконавче провадження" як спеціальному акті законодавства, що регулює умови і порядок виконання рішень судів.

Отже, у даному випадку, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області є боржником у виконавчому провадженні, а не органом, який здійснює примусове виконання рішення. У свою чергу, орган державної виконавчої служби (державний виконавець) є єдиним органом, уповноваженим здійснювати примусове виконання рішення у справі про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії позивачу як пенсіонеру органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. (ч.ч. 4, 7 ста. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Case of Immobiliare Saffi v. Italy, Заява № 22774/93, п.п. 63, 66), Горнсбі проти Греції від 19.09.1997 (п.п. 40, 41), "Жовнер проти України", "Бурдов проти Росії", "Ясіун'єне проти Литви" (Jasiuniene c. Lituanie), "Руйану проти Румунії" (Ruianu c. Roumanie) наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора вказав, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини).

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

У рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин сьомої, дев'ятої, пункту 2 частини шістнадцятої статті 236-8 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що примусове виконання рішення суду як завершальна стадія судового процесу є складовою та невід'ємною частиною гарантованого державою права на захист. При цьому, жодний державний орган не має права надавати висновки щодо наявності чи відсутності підстав для виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Остаточне рішення суду має виконуватись в безумовному порядку за визначеною законодавством процедурою.

Примусове виконання рішення суду у справі про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії позивачу як пенсіонеру органів внутрішніх справ покладається на органи державної виконавчої служби та здійснюється на підставі Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що повернення відповідачем виконавчого документу позивачу без прийняття його до виконання з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018, не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У даній справі, за подання позовної заяви ОСОБА_1, згідно з квитанцією від 22.01.2019 (а.с.4), сплатив судовий звір в розмірі 768, 40 грн. Тобто, вказана сума судового збору, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1) до Головного територіального управління юстиції в Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області (40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області Колоса Р.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого листа № 818/1384/18 від 16.08.2018 без прийняття до виконання.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області (40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28, ) прийняти до виконання виконавчий лист №818/1384/18 від 16.08.2018 та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області (40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28, ) на користь ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик