Справа № 805/2425/17-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 р. Справа№805/2425/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування повідомлення-рішення від 24.05.2017 року №

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування повідомлення-рішення від 24.05.2017 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 14.04.2017 року по 28.04.2017 року відповідно до наказу №326 від 13.04.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «НВП «Донтехексперт», ТОВ «Інженерна підтримка», ПП «Котар» за звітний період лютий 2015 року.

За результатами перевірки працівниками ГУ ДФС у Донецькій області було складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки за №129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017 р. Відповідно до Акту перевірки з боку ККП «Маріупольтепломережа» встановлено порушення: п.185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198 розділу V Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р., п.5 розділу III, п.п.1 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерством фінансів України №21 від 28.01.2016 р., внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності від підприємств - постачальників ТОВ «НВП «Донтехексперт» (), ТОВ «Інженерна підтримка» (), ПП «Котар» () на суму 69190,00 грн. та встановлено: за лютий 2015 р. заниження задекларованої суми «Позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яка сплачується до державного бюджету» на суму 69190,00 грн.

За підсумками акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.05.2017 року № яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 103185 грн., з яких 69190 грн. за податковими зобов'язаннями та 34595 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач вважає висновки Акту перевірки №129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017 року безпідставними, та необґрунтованими.

Зазначив, що ККП «Маріупольтепломережа» у відповідності з нормами Податкового кодексу України було правомірно сформовано суму податкового кредиту, оскільки на підприємстві ведення бухгалтерського та податкового обліку відбувається виключно з дотриманням вимог діючого законодавства та отримані товари/виконані роботи мали реальний факт і було не тільки відображено у податковому обліку ККП «Маріупольтепломережа», а й було використано у господарській діяльності підприємства.

Під час проведення перевірки з боку ККП «Маріупольтепломережа» було надано усю наявну серед затребуваної у підприємства первинну бухгалтерську документацію по взаємовідносинам з контрагентами за період лютий 2015 року, на підставі якої було правомірно сформовано та відображено у податковому обліку факт здійснення господарських операцій та усі документи були в наявності на момент проведення операцій у бухгалтерському обліку, відображення даних відбулося відповідно до умов укладених між ККП «Маріупольтепломережа» та контрагентами договорів, а отже відсутні підстави для висновків викладених в акті перевірки. Усі спірні операції були оплатноотриманими та реальними, всі результати даних операцій використані у господарській діяльності підприємства.

Проси суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.05.2017 року №, винесене за результатами акту документальної планової виїзної перевірки ККП ММР «Маріупольтепломережа» №129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017 року.

Ухвалою від 06 липня 2017 року суд відкрив провадження у справі, призначивши справу до судового розгляду на 24 липня 2018 року.

24 липня 2017 року представник позивача надав через канцелярію суду додаткові пояснення по справі.

24 липня 2017 року представник відповідача надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Зазначив що, в ході проведення перевірки працівникам ГУ ДФС у Донецькій області не надано документів, що підтверджують взаємовідносини з постачальником ПП «Котар», а саме: товарно-транспортні документи, сертифікат якості або паспорт якості, журнал обліку виданих довіреностей, а по взаємовідносинам з ТОВ «Інженерна Підтримка» не надано договори від 20.12.2013 № 13/355, від 13.12.2013 № 13/356, від 12.11.2013 № 13/491 від 10.02.2014 №14/29, від 16.01.2014 № 14/08 у зв'язку з їх вилученням на підставі протоколу обшуку від 02.09.2014р. слідчим СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області капітаном міліції Шарук Н.О.

Працівниками відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту

Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області складено податкову інформацію щодо ТОВ «НВП «Донтехексперт», , за звітні періоди декларування ПДВ за лютий, березень, травень та липень 2015р. від 04.11.2015 № _1б8_/05-81-22-03/30701650 з питань проведення фінансова - господарських операцій за лютий 2015р. з ТОВ «НВП «Укртехексперт» (), ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (), ККП «Маріупольтепломережа» (), ТОВ «Метінвест інжиніринг» (), за березень 2015р. з ТОВ «НВП «Укртехексперт» (), ПАТ «МК Азовсталь» (код 00191158), ККП «Маріупольтепломережа» (), КП «КЦЄЗ» (код 32213480), за травень 2015р. з ККП «Маріупольтепломережа» (), ТОВ «Метінвест інжиніринг» (), ПАТ «МК Азовсталь» (), за липень 2015р. з ПАТ «ММК ім.Ллліча» (), ПАТ «МК Азовсталь» (), ПрАТ «АМЗ «ВІстек» (), а також при визначенні сум податкового кредиту та податкового зобов'язання за вказані періоди.

Узагальнена податкова інформація складена у зв'язку з неможливістю проведення перевірки ТОВ «НВП «Донтехексперт», враховуючи вимоги пункту 3 розділу II «Прикінцевих положень» Закону України від 28 грудня 2014 р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»: сума доходу платника податків за попередній рік - 17899,454 тис. гривень.

На підставі вищевикладеного виявлено маніпулювання податковим кредитом ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» у сумі ПДВ 125,288 тис.грн.

Таким чином податковою інформацією не підтверджено взаємовідносини ТОВ «НВП

«Донтехексперт» з контрагентами постачальниками та покупцями за звітній податковий період зазначений в податковій інформації від 04.11.2015 № 168_/05-81-2203/30701650.

В ході аналізу встановлено, що ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» не здійснювало придбання послуг із здійснення експертного дослідження (технічне діагностування) котлів та технічного діагностування кран-балок, які в подальшому були нібито надані ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» у лютому 2015р.

Таким чином, встановлено невідповідність між придбаними та реалізованими послугами ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» та перекручування номенклатури по ланцюгу надання послуг.

Виходячи з сукупності обставин, викладених у п.3.1. даного акту перевірки, а також інформацію щодо ТОВ «НВП «Донтехексперт» перевіркою встановлено неможливість здійснення ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» господарських операцій отримання послуг у ТОВ «НВП «Донтехексперт», у зв'язку з чим ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» було здійснено документальне оформлення операцій, які фактично не відбулися в межах господарської діяльності підприємства, з метою отримання податкової вигоди у вигляді використання сум податкового кредиту за отриманий товар та зменшення податкових зобов'язань з ПДВ.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» не здійснювалось придбання послуг із здійснення технічного нагляду за об'єктами будівництва, які в подальшому були нібито надані ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» у лютому 2015 року.

Виходячи з сукупності обставин, викладених у п.3.3 акту перевірки, а також враховуючи інформацію щодо ТОВ «ТВК ЕЛПРО» перевіркою встановлено неможливість здійснення ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» господарських операцій з придбання товарів у ПП «КОТАР» у зв'язку з чим ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА було здійснено документальне оформлення операцій, які фактично не відбулися в межах господарської діяльності підприємства, з метою отримання податкової вигоди у вигляді використання сум податкового кредиту за отриманий товар та зменшення податкових зобов'язань з ПДВ.

До перевірки позивачем не надано журнал обліку виданих довіреностей, документи, що підтверджують транспортування товару, сертифікати відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності.

Оскільки за даними інформаційних баз даних наявних в контролюючому органі, а також податкової інформацій іцодо контрагентів постачальників товару/послуг - ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» () та ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» (), ПП «КОТАР» () та наданими документами до перевірки за звітний період декларування ПДВ лютий 2015р.», якими не підтверджується інформація щодо проведення фінансово-господарських операцій ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» по взаємовідносинам з даними постачальниками за лютий 2015р.

Враховуючи викладене, встановлено, що податковий кредит, сформований ККП

«МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» по операціях з отримання послуг ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» () та ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» (), а також з придбання ТМЦ у ПП «КОТАР» (), фактично був використаний для отримання податкової вигоди та мінімізації податкових зобов'язань. Враховуючи дані факти, податкова вигода, сформована від сумнівних постачальників підлягає коригуванню по ланцюгу постачання до «вигодонабувача», яким в даному випадку є ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА».

Ухвалою від 24 липня 2017 року зупинено провадження у справі до 07 серпня 2017 року.

Ухвалою від 07 серпня 2017 року поновлено провадження у справі.

07 серпня 2017 року представник позивача надав через канцелярію суду пояснення по суті заперечень.

Ухвалою від 07 серпня 2017 року зупинено провадження у справі до 12 вересня 2017 року.

Ухвалою від 12 вересня 2017 року поновлено провадження у справі.

12 вересня 2017 року представник позивача надав через канцелярію суду пояснення по суті заперечень.

Ухвалою від 12 вересня 2017 року суд зупинив провадження у справі до 26 вересня 2017 року.

Ухвалою від 26 вересня 2017 року поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 26 вересня 2017 року суд зупинив провадження у справі до отримання відповіді від органів прокуратури щодо вилучення документів під час обшуку 02.09.2014 року.

Ухвалою від 21 травня 2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 21 травня 2018 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 червня 2018 року.

11 червня 2018 року представник позивача надав через канцелярію суду письмові пояснення по справі.

11 червня 2018 року судом оголошеного перерву до 25 червня 2018 року.

25 червня 2018 року представник позивача надав через канцелярію суду клопотання про призначення економічної експертизи.

25 червня 2018 року судом призначено судово-економічну експертизу. Перед судовим експертом поставити наступні питання: 1. чи підтверджуються документально висновки Акту документальної планової виїзної перевірки ККП «Маріупольтепломережа» номер 129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017 року, які стали підставою для прийняття повідомлення - рішення від 24.05.2017 року номер ; 2. у разі підтвердження висновку акту перевірки (повністю або частково) судовому експерту обчисляти суму податку та штрафних (фінансових) санкцій.

28 листопада 2018 року судом отримано висновок експерта №05/10-2018 за результатами проведення судової-економічної експертизи.

Ухвалою від 03 грудня 2018 року суд поновив провадження у справі. Наступне судове засідання призначено на 17 грудня 2018 року.

17 грудня 2018 року судом оголошено перерву до 26.12.2018 року.

13 грудня 2018 року представник позивача надав через канцелярію суду письмові пояснення по справі.

14 грудня 2018 року представник позивача надав через канцелярію суду заперечення щодо висновку експертизи.

В обґрунтування наданих заперечень відповідач вказав, що актом перевірки детально описано нереальність проведених операцій ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА», висновок здійснено на підставі первинних документів, зворотно - сальдових відомостей актів прийому-передачі, актів надання послуг, договорів постачання з додатками, платіжних доручень та інш. В ході проведення перевірки не надано повністю всі документи, що підтвердили б реальність фінансово - господарських операцій (товарно-транспортні накладні, сертифікати якості, журнали обліку довіреностей, не надано всі договори,тощо (детальна інформація у Акті перевірки на аркушах з 9-36).

У зв'язку з тим що господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів, то без дослідження відображення фінансових операцій по придбанню ТМЦ у бухгалтерському обліку неможливо пов'язати витрати на придбання з виробничою діяльністю.

Враховуючи викладене, висновки Акту перевірки №129/33760279/05-99-14-06 від 11.05.2017р. відповідають чинному законодавству.

26 січня 2018 року представник позивача надав через канцелярію суду письмові пояснення у справі.

Ухвалою від 26 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 січня 2019 року.

15 січня 2018 року в судовому засідання оголошено перерву до 22 січня 2019 року.

22 січня 2019 року в судовому засідання оголошено перерву до 28 січня 2019 року.

Суд вислухавши представників сторін, дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 33760279.

Відповідач, Державна фіскальна служба України Головного управління ДФС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України (далі - ПК України) повноваження.

У період з 14.04.2017 року по 28.04.2017 року відповідно до наказу №326 від 13.04.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «НВП «Донтехексперт», ТОВ «Інженерна підтримка», ПП «Котар» за звітний період лютий 2015 року.

За результатами перевірки працівниками ГУ ДФС у Донецькій області було складено акт документальної позапланової виїзної перевірки за №129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017 року.

Відповідно до висновків акту перевірки з боку ККП «Маріупольтепломережа» встановлено порушення: п.185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198 розділу V Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р., п.5 розділу III, п.п.1 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерством фінансів України №21 від 28.01.2016 р., внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності від підприємств - постачальників ТОВ «НВП «Донтехексперт» (), ТОВ «Інженерна підтримка» (), ПП «Котар» () на суму 69190,00 грн. та встановлено: за лютий 2015 р. заниження задекларованої суми «Позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яка сплачується до державного бюджету» на суму 69190,00 грн.

За підсумками акту перевірки року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 24.05.2017 року № яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 103185 грн., з яких 69190 грн. за податковими зобов'язаннями та 34595 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В акті перевірки визначено, що позивачем не підтверджено первинними документами оформленими згідно вимог чинного законодавства та не встановлено реальності відображених у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій з ТОВ «НВП «Донтехексперт» (), ТОВ «Інженерна підтримка» (), ПП «Котар» (), що впливає на формування податкового кредиту.

Зі змісту акту перевірки вбачається наступне.

У лютому 2015 сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» (), включена ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» до податкового кредиту у розмірі 34321,68 грн. та відображена у додатку № 5«Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» (вх. № від 19.03.2015) до податкової декларації з податку на додану вартість.

В ході аналізу встановлено, що ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» не здійснювало придбання послуг із здійснення експертного дослідження (технічне діагностування) котлів та технічного діагностування кран-балок, які в подальшому були нібито надані ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» у лютому 2015 р.

Таким чином, встановлено невідповідність між придбаними та реалізованими послугами ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» та перекручування номенклатури по ланцюгу надання послуг.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» за лютий 2015 року, зазначено, що в ході проведення перевірки працівникам ГУ ДФС у Донецькій області не надано документів, що підтверджують взаємовідносини з постачальником ПП «Котар», а саме: товарно-транспортні документи, сертифікат якості або паспорт якості, журнал обліку виданих довіреностей, а по взаємовідносинам з ТОВ «Інженерна Підтримка» не надано договори від 20.12.2013 № 13/355, від 13.12.2013 № 13/356, від 12.11.2013 № 13/491 від 10.02.2014 №14/29, від 16.01.2014 № 14/08 у зв'язку з їх вилученням на підставі протоколу обшуку від 02.09.2014р. слідчим СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області капітаном міліції Шарук Н.О.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області спрямовано запит від 27.04.2017 року №6186/10/05-99-14-06-19 на адресу Національної поліції України в Донецькій області з необхідністю надання до перевірки вилучених документів, але станом на дату реєстрації акту перевірки відповідь не отримано.

У лютому 2015 сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з

ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА», включена ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» до податкового кредиту у розмірі 22367,80 грн., яка відображена у додатку № 5«Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» (вх. № від 19.03.2015) до податкової декларації з податку на додану вартість, відповідає даним декларації з ПДВ (вх. № від 19.03.2015) за лютий 2015 року.

В ході аналізу встановлено, що ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» не здійснювало придбання послуг із здійснення технічного нагляду за об'єктами будівництва, які в подальшому були нібито надані позивачу у лютому 2015 року.

Таким чином, встановлено невідповідність між придбаними та реалізованими послугами ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» та перекручування номенклатури по ланцюгу надання послуг.

Перевіркою встановлено неможливість здійснення ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» господарських операцій з отримання послуг від ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА», у зв'язку з чим позивачем було здійснено документальне оформлення операцій, які фактично не відбулися в межах господарської діяльності підприємства, з метою отримання податкової вигоди у вигляді використання сум податкового кредиту за отриманий товар та зменшення податкових зобов'язань з ПДВ.

Щодо взаємовідносин з ПП «КОТАР» за лютий 2015 року, відповідачем у акті перевірки зазначено, що на виконання умов документу, що має назву «договір» від 02.02.2015 №14 ПП «КОТАР» () здійснює поставку товару на адресу ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» та виписує, документи, які мають назву: «податкова накладна» та «видаткова накладна».

Суми податку на додану вартість по вищевказаних документах, що мають назву

«податкова накладна» включено ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» до податкового кредиту, відображено у додатку №5 (вх. № від 19.03.2015) до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 сумі 12500 грн.

У Акті перевірки зазначено, що з боку ККП «Маріупольтепломережа» не надано ТТН, які підтверджують факт постачання товарів. Крім того, не надано сертифікату відповідності на продукцію, що є обов'язковим.

Отже, перевіркою встановлено неможливість здійснення ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» господарських операцій з придбання товару у ПП «КОТАР», у зв'язку з чим позивачем було здійснено документальне оформлення операцій, які фактично не відбулися в межах господарської діяльності підприємства, з метою отримання податкової вигоди у вигляді використання сум податкового кредиту за отриманий товар та зменшення податкових зобов'язань з ПДВ.

У зв'язку з вищезазначеним, документи надані до перевірки по взаємовідносинам із

ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» (), ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» () та ПП «КОТАР» () за лютий 2015р. не можуть за вимогами п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності ККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА».

Суд не погоджується з висновками податкового органу, викладеними у акті перевірки з огляду на наступне.

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань діяльності позивача пов'язана з постачанням пари, гарячої води та кондиційованого повітря (код КВЕД 35.30).

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий кредит у лютому 2015 року виник у зв'язку з отриманням позивачем податкових накладних та первинних документів, за фактом взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» у сумі 34321,68 грн., ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» у сумі 22367,80 грн. та ПП «КОТАР» у сумі 12500 грн.

Так, судом під час розгляду справи, встановлено, що позивач, Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (покупець) уклав з ПП «КОТАР» (постачальник) договір поставки №14 від 02.02.2015 року за умова ми якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товари на умовах зазначених в цьому договорі. Ціна цього договору складається з Суми отриманих товарів. Розрахунки за товар за цим договором здійснюються Покупцем у національній валюті України шляхом відстрочки платежу до 5 календарних днів з моменту отримання товару. Поставка товару повинна супроводжуватися передачею Покупцю наступних документів: видаткова накладна; відповідні товаросупровідні документи; сертифікат якості або паспорт якості, завірені належним чином.

Також в матеріалах справи наявна додаткова угода до договору №14 від 02.02.15 № 1 від 21 серпня 2015 року, згідно якої продавець зобов'язується поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару: засувка Сталева зкл 30с 927 нжРу25Ду800, кількість: 1 штука вартість: 430000 грн. з ПДВ. Доставка товару здійснюється силами та за рахунок продавця.

Договір поставки №14 від 02.02.15 та додаткова угода до нього № 1 від 21 серпня 2015 року є підписаними від імені сторін та скріплені печатками підприємств.

Усі господарські операції за вказаними договорами, використання позивачем у своїй господарській діяльності, що підтверджено усіма наявними первинними бухгалтерськими та іншими документами, а також документами внутрішнього обігу.

Позивачем на підтвердження виконання умов договору (щодо придбання, оприбуткування та подальшого використання придбаних ТМЦ) було надано до перевірки, а також до матеріалів справи копії первинних документів: видаткова накладна №РН-00004 від 18.03.2015 та податкова накладна №1 від 18.02.2015 на придбання ККП «Маріупольтепломережа» ТМЦ (засувок чавуних) у ПП «КОТАР», всього на суму 121335,21 грн., з яких сума ПДВ - 24267,04 грн.; платіжне доручення №834 від 18.02.2015, відповідно до якого ККП «Маріупольтепломережа» здійснило оплату на адресу ПП « КОТАР» в сумі 75000 грн., у т.ч ПДВ - 12500 грн.; картку рахунку 631 по контрагенту ПП «КОТАР» за лютий 2015; прибутковий ордер №236 від 18.03.2015, згідно яким ККП «Маріупольтепломережа» прийнято на баланс підприємства ТМЦ; звіт про партії номенклатури за період з 01.02.2015 по 31.03.2015 по постачальнику ПП «КОТАР», який містить відомості щодо надходження та списання ТМЦ, у тому рахунку засувок чавунних в асортименті; накладні-вимоги на відпуск/ внутрішнє переміщення/ матеріалів за березень 2018, які також містять данні щодо переміщення та використання ТМЦ у т.р. засувок чавунних в асортименті.

Всі первинні документи та регістри бухгалтерського обліку є складеними у відповідності до встановленої форми, містять реквізити, визначені п.2,4 ст.9 Закону України №996.

Податкова накладна відповідає вимогам п.201.1 ст.201 ПКУ та містить всі необхідні реквізити.

Операції по придбанню зазначеної продукції у ПП «КОТАР» згідно з договором №14 від 02.02.15 та додатковою угодою до нього № 1 від 21 серпня 2015 року відображено позивачем у бухгалтерському та податковому обліку відповідно до чинного законодавства.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача у акті перевірки на не підтвердження взаємовідносини ККП «Маріупольтепломережа» з ПП «КОТАР» з огляду на відсутність товарно-транспортних документів, сертифікатів якості або паспорту якості, журнал обліку виданих довіреностей, тощо.

Правилами ведення податкового обліку не передбачено обов'язковості ведення і зберігання товарно-транспортних накладних на перевезення вантажів автомобільним транспортом для підтвердження обставин щодо правомірності віднесення до складу валових витрат вартості придбаних позивачем ТМЦ.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. №363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», обов'язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія.

Отже, посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних, не приймаються судом до уваги, оскільки це не є підставою для обмеження позивача, як покупця, у праві формувати витрати за умови реальності господарських операцій.

Крім того, Податковий кодекс України не містить норм, відповідно до яких випливало б що відсутність у платника податку документів, що підтверджують транспортування товару (ТТН, подорожних листів, тощо), або наявність таких документів, але складених з порушенням, позбавляє права на нарахування податкового кредиту у складі вартості такого товару.

Навпаки, норми Податкового кодексу містять чіткі, прямі правові норми відповідно до яких підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна (пп. 201.10 ПКУ), яка засвідчує факт придбання платником податку товарів (пп. 198.3 ПКУ), отже Кодекс не містить норм, які б встановлювали додаткову необхідність підтвердження сум, включених до складу податкового кредиту будь-якими іншими документами, окрім податкової накладної, яка повинна містити обов'язкові реквізити, визначені пп.201.1 Кодексу.

Крім іншого, судом також не приймається посилання відповідача як на підставу визнання правочинів безтоварним та фактично не здійсненними - не надання позивачем до перевірки документів, що свідчать про якість продукції (сертифікати відповідності).

З цього питання суд зазначає, що документи, які засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація і т.н.) - документи, які за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів платнику податку, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.

При цьому, сама по собі відсутність сертифікатів чи або паспорту якості, може стати лише підставою позивачу не приймати взагалі чи за якістю товар, поставлений контрагентом та заявляти відповідні претензій та не свідчить про нереальність господарської операції. Крім цього, вказані документи складав та повинен був надати постачальник, а не позивач.

Також, суд відзначає, що сертифікати якості товарів не відносяться до первинних документів бухгалтерського обліку, не приймають участі у формуванні доходів і витрат та не є підставою для нарахування та сплати платником інших податків.

Стосовно посилань відповідача у акті перевірки на інформацію щодо кримінального провадження за №0000682 від 09.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суд зауважує, що доказів того, що таке кримінальне провадження порушено за наслідками взаємовідносин з контрагентом позивача по цій справі за спірний період, та є вирок суду, що набрав законної сили, сторонами до суду не надано, а тому така інформація не може бути визнана належним доказом на підтвердження порушення позивачем вимог податкового законодавства, які зумовили прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, в акті перевірки в обґрунтування висновків щодо нереальності операцій з ПП «Котар» відповідач посилається на кримінальне провадження № 0000682 від 09.12.2015р.

Дана кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 порушена за ч.5 ст. 191 Кримінального кодексу України по взаємовідносинам останнього з ФОП ОСОБА_3 щодо закупівлі насосів, які є вживаними у використанні.

На сьогоднішній день вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 08.11.2017 р. по справі № 263/10503/1 б-к за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000682 ОСОБА_2 визнано невинуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 191 ч. 5 КК України, та виправдано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України через недоведеність вчинення злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України. Вказаний вирок залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя від 25.04.2018 р., а отже посилання відповідача на вказану вище кримінальну справі у акті перевірки, на підставі якого було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є безпідставним та висновки зроблені відповідачем з урахуванням обставин кримінального провадження №0000682 щодо фіктивності взаємовідносин ККП «Маріупольтепломережа» з ПП «Котар» не можуть бути прийняті до уваги.

Також у акті перевірки вказано, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень перевіряючими встановлено, що до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №0000001 від 18.01.2016 р. щодо несплати до бюджету держави службовими особами ККП «Маріупольтепломережа» у періоду 2014 р. ПДВ у великих розмірах. Проте, вказана справа не має відношення до обставин викладених у акті перевірки, оскільки стосується іншого періоду. Інформація щодо поточного стану даного кримінального провадження, так само як і щодо вироку у даній справі у ККП «Маріупольтепломережа» у суду відсутня.

При цьому, суд зауважує, що, встановлення факту фіктивності підприємства - контрагента позивача саме по собі не може свідчити про незаконність господарських операцій (ухвала Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2015 року у справі №826/18925/14, залишена без змін постановою Верховного Суду України від 11 квітня 2017 року).

При цьому, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Одночасно, суд враховує, висновок №05/10-2018 за результатами проведення судової-економічної експертизи по адміністративній справі №805/2425/17-а в якому зазначено наступне: придбання ТМЦ ККП «Маріупольтепломережа» у підприємства ПП «КОТАР» підтверджуються первинними та іншими бухгалтерськими документами; отримані «Маріупольтепломережа» від ПП «КОТАР» ТМЦ, згідно даних наданих регістрів бухгалтерського обліку позивача оприбутковувались як активи, що придбані для використання у господарській діяльності.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «НПП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» суд встановлено наступне.

Так, між позивачем (замовником) та ТОВ «НПП «Донтехексперт» (Підрядником) було

укладено Договір №01/06/319 від 01.06.2010, за умовами якого підрядник згідно завдання замовника виконує наступні роботи: (мовою оригінала) «…очередное, ежегодное и внеочередное техническое освидетельствование, техническое диагностирование, осмотр, экспертное обследование, испытание, экспертиза, восстановление ( изготовление) паспортов на объекты повышенной опасности, находящиеся на балансе «Мариупольтеплосеть». По факту выполненных работ подрядчик передает заказчику: Акт сдачи-приемки выполненных работ, а также требуемую условиями дополнительных соглашений техническую документацию на каждый объект...».

Позивачем на підтвердження виконання умов договору (щодо придбання, оприбуткування та подальшого використання придбаних ТМЦ) було надано до перевірки, а також до матеріалів справи копії первинних документів: завірені копії податкових накладних, складних ТОВ «НПП «Донтехексперт» при наданні ним робот (послуг) в рамках договору №01/06 от 01.06.2010; регістри бухгалтерського обліку та інші документи, складені у зв'язку з придбанням ККП «Маріупольтепломережа» (Замовник) у ТОВ «НПП «Донтехексперт» робот: Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), за якими представники «Замовника» ККП «Маріупольтепломережа» приймають, а представники «Виконавця» - ТОВ «НПП «Донтехексперт» надають роботи згідно договору №01/06/319 від 01.06.2010; платіжні доручення, за якими ККП «Маріупольтепломережа» здійснювало платежі на адресу ТОВ «НПП «Донтехексперт» в рамках договору №01/06 від 01.06.2010; рахунки, надані ТОВ «НПП «Донтехексперт» на адресу ККП «Маріупольтепломережа» для цілей сплати останнім вартості робот (послуг); обліковий регістр ККП «Маріупольтепломережа» - Картка рахунку 631 по контрагенту ТОВ «НПП «Донтехексперт» за лютий 2015.

Суд дослідивши наявні матеріали справи дійшов висновку, що податкові накладні складені у відповідності до вимог п.201.1 ПКУ та містять необхідні реквізити; акти здачі-приймання виконаних робот значаться складеними у відповідності до встановленої форми, містять необхідні реквізити, визначені п.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

Всі платіжні документи (платіжні доручення) також складені у відповідності до встановленої форми, місять необхідні реквізити. Інші документи (рахунки) додатково свідчать про факти здійснення господарських операцій між ККП «Маріупольтепломережа» та ТОВ «НПП «Донтехексперт» в рамках укладеного договору №01/06 от 01.06.2010;

Отже, виходячи з вище наведеного випливає, що ККП «Маріупольтепломережа» отримані від ТОВ «НПП «Донтехексперт» роботи (послуги) оприбутковані як активи, що придбані для цілей ведення господарської діяльності та спричинили зміни в структурі активів підприємства.

При цьому, в матеріалах справи, та у документації, що надана експерту для дослідження, відсутні будь-які документи - акти протоколи, звіти, тощо, які б свідчити про придбання вище зазначених робот (послуг) не для господарській діяльності ККП «Маріупольтепломережа».

Одночасно, суд враховує, висновок №05/10-2018 за результатами проведення судової-економічної експертизи по адміністративній справі №805/2425/17-а в якому зазначено наступне: придбання ККП «Маріупольтепломережа» у підприємства ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ» робот (послуг) підтверджуються первинними та іншими бухгалтерськими документами; отримані ККП «Маріупольтепломережа» від ТОВ «НВП «ДОНТЕХЕКСПЕРТ»» роботи (послуги), згідно даних наданих регістрів бухгалтерського обліку позивача оприбутковувались як активи, що придбані для використання у господарській діяльності.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Інженерна підтримка» суд встановлено наступне.

Згідно письмових пояснень в.о. головного бухгалтера ККП «Мапіупольтепломережа» ОСОБА_4 встановлено, що документи по взаємовідносинам з ТОВ «Інженерна підтримка» а саме договори від 20.12.2013 №13/355, від 13.12.2013 № 13/356, від 12.11.2013 №13/491, від 10.02.2014 №14/29, від 16.01.2014 №14/08, вилучені слідчим СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України у Донецькій області капітаном міліції Шарук Н.О. про що складено протокол обшуку від 02.09.2014

Головним управлінням ДФС у Донецькій області спрямовано запит від 27.04.2017 №6186/10/05-99-14-06-19 на адресу Національної поліції України в Донецькій області з необхідністю надання до перевірки вилучених документів, але станом на дату реєстрації акту перевірки відповідь не отримано.

Проте, відсутність відповіді від органа, що вилучав документацію ККП «Маріупольтепломережа» не спростовує факт існування (та наявності у органа що вилучив) договорів, в рамках яких на адресу позивача від ТОВ «Інженерна підтримка» були надані спірні послуги.

Відповідно до отриманого висновку №05/10-2018, експертом при проведенні судово-економічної експертизи по справі, здійснювались дослідження за умови, що договори від 20.12.2013 №13/355, від 13.12.2013 № 13/356, від 12.11.2013 №13/491, від 10.02.2014 №14/29, від 16.01.2014 №14/08, в рамках яких ТОВ «Інженерна підтримка» були надано послуги на адресу ККП «Маріупольтепломережа» фактично були укладені.

При цьому, згідно висновку проведеної експертизи, встановлено, що ККП «Маріупольтепломережа» отримані від ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» роботи (послуги) оприбутковані як активи, що придбані для цілей ведення господарської діяльності та спричинили зміни в структурі активів підприємства.

Експертом зазначено, що в матеріалах справи, а також у документації, що надана експерту для дослідження, відсутні будь-які бухгалтерські документи - акти протоколи, звіти, тощо, які б свідчити про придбання вище зазначених робот (послуг) не для господарській діяльності ККП «Маріупольтепломережа».

Так, в матеріалах справи наявні первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку, які містять посилання на вищенаведені договори, як підставу здійснення господарських операцій: акти про надання послуг: №14/08 від 27.02.2015, №14/08 від 16.01.2014, №14/29 від 27.02.2015, №13/491 від 27.02.2015, №13/536 від 27.02.15, №13/555 від 27.02.2015; платіжні доручення, за якими ККП «Маріупольтепломережа» сплачувало вартість наданих ТОВ «Інженерна підтримка» робот (послуг): №450 від 02.02.2015 на суму 11827,20 грн. (у т.ч. ПДВ - 1971,20 грн.), №796 від 17.02.2015 на суму 16994,40 грн., (у т.ч. ПДВ - 2832,40 грн.), №797 від 17.02.2015 на суму 60870 грн. (у т.ч. ПДВ - 10145 грн.), №1016 від 25.02.2015 на суму 8327,40 грн. (у т.ч. ПДВ - 1387,90 грн.), №1017 від 25.02.2015 на суму 36187,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 6031,30 грн.); картка рахунку 631 по контрагенту ТОВ «Інженерна підтримка» за лютий 2015.

Також до матеріалів справи було надано податкові накладні складені ТОВ «Інженерна підтримка» на адресу ККП «Маріупольтепломережа» при наданні ним робот (послуг) в рамках укладених договорів: №1 від 04.02.2015, №2 від 17.02.2015, №3 від 17.02.2015, №4 від 25.02.2015, №5 від 25.02.2015.

Вищенаведені податкові складені у відповідності до вимог п.201.1 ПКУ та містять всі необхідні реквізити.

Рахунки на оплату, надані ТОВ «Інженерна підтримка» на адресу ККП «Маріупольтепломережа» для сплати останнім вартості робот (послуг): №13/491 від 03.02.2013, №14/29 від 03.02.2015, №13/536 від 03.02.15, №13/555, №14/08 від 03.02.2015.

Шляхом звіряння відомостей, зазначених вище документів та їх співставлення встановлена наявність взаємних посилань наданих первинних бухгалтерських документів, що дозволяє ідентифікувати надані Акти здачі-приймання робіт (послуг), податкові накладні, платіжні доручення, рахунки як бухгалтерські документи складені на виконання одних й тих же господарських операцій за відповідними договорами.

Отже, виходячи з вище наведеного випливає, що ККП «Маріупольтепломережа» отримані від ТОВ «Інженерна підтримка» роботи (послуги) оприбутковані як активи, що придбані для цілей ведення господарської діяльності та спричинили зміни в структурі активів підприємства.

Виходячи із зазанченого випливає, що придбання ККП «Маріупольтепломережа» робот (послуг) у підприємства ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» підтверджуються первинними та іншими документами; роботи (послуг), що отримані ККП «Маріупольтепломережа» від ТОВ «ІНЖЕНЕРНА ПІДТРИМКА» згідно даних наданих регістрів бухгалтерського обліку позивача оприбутковувались як активи, що придбані для використання у господарській діяльності.

Таким чином, порушення ККП «Маріупольтепломережа» П.185.1ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст198 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VІ зі змінами та доповненнями, п.5 розділу ІІІ, п.п.1.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту за лютий 2015 в сумі 69190 грн. по операціям з контрагентами - ТОВ «Інженерна підтримка», ПП «Котар» та ТОВ «НВП Донтехексперт» документально не підтверджуються.

Отже, висновки акту документальної планової виїзної перевірки ККП «Маріупольтепломережа» номер 129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017, які стали підставою для прийняття повідомлення-рішення від 24.05.2017 року номер наданими на дослідження бухгалтерськими документами не підтверджуються.

Згідно висновку експерта №05-10-2018 за результатами проведення судово-економічної експертизи по адміністративній справі №805/2425/17-а, по першому питанню встановлено, що за результатами здійсненого дослідження даних наданих експерту бухгалтерських документів встановлено, що висновки Акту документальної планової виїзної перевірки ККП «Маріупольтепломережа» номер 129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017, які стали підставою для прийняття повідомлення-рішення від 24.05.2017 року номер документально не підтверджуються. По другому питанню, експертизою встановлено, що оскільки висновки акту перевірки № 129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017 не підтверджуються наданими на дослідження бухгалтерськими документами в повному обсязі, обчислення сум податку та штрафних (фінансових) санкцій експертом не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із статтею 101 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

З огляду на відповідність висновку експерта вимогам КАС України, суд приймає як належний доказ висновок експерта від 05.11.2018 №05/10-2018.

Щодо визначення позивачем податкового кредиту у податковій звітності на суму 69190 грн., суд зазначає про наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПКУ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом а) пункту 198.1 статті 198 ПКУ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу положень пункту 198.2 статті 198 ПКУ датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПКУ визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку із, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПКУ податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов"язані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року №996-ХIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон №996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону №996-ХIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій (видаткові накладні, акти виконаних робіт та інш.). Податкова накладна не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п. 201.6, 201.8, 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Таким чином, в разі видачі покупцю контрагентом, який зареєстрований як платник ПДВ, податкових накладних з усіма необхідними реквізитами, визначеним законом, такий покупець має право на включення цього податку до складу податкового кредиту за звітній податковий період.

Отже, визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до матеріалів справи у позивача наявні податкові накладні, отримані від контрагента, належним чином зареєстровані в ЄРПН, які є обов'язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту. Дефектність даних первинних документів в ході перевірки не виявлено.

За змістом Акту перевіркою не встановлено порушень реєстрації податкових накладних щодо правильності реєстрації яких були надані всі необхідні документи.

Одночасно, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, передусім, необхідно надати правову оцінку обставинам, встановленим контролюючим органом під час її проведення та висновкам про наявність порушень податкового законодавства з боку позивача.

Суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб'єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товар, незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. Такий висновок узгоджується із позицією колегії суддів КАС ВС у постанові по справі №К/9901/1349/17 від 27.03.2018 року.

Колегія суддів КАС/ВС у вказаній постанові (№ К/9901/1349/17) вказує, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб'єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Натомість для підтвердження господарських операцій, позивачем надано суду первинні документи, які відповідають діловій меті та обсягу придбаного товару.

Відтак, виходячи зі специфіки укладених між позивачем та його контрагентами договорів, як предмета господарських операцій, надані позивачем документи є достатнім доказом підтвердження фактичного виконання зазначених вище господарських операцій.

З наданих позивачем первинних документів можливо встановити суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне отримання позивачем товару та використання для безпосередньої господарської діяльності підприємства, що були предметом вищезазначених договорів, обсяги товарів та їх безготівкову оплату.

При цьому суд зазначає, що при вирішення податкових спорів, суд виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Слід зазначити, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів не виконано.

При цьому, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «БУЛВЕС АД» проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

У рішенні по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02) Європейський Суд з прав людини зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Отже, притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст. ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Одночасно суд зазначає, що реальність вчинюваної господарської операції - це встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобов'язань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності та висновки в Акті не спростовують фактичного руху активів позивача, а відповідно до його змісту оплата за договорами підтверджена, що доводиться і платіжними документами наявними в матеріалах справи.

Як уже зазначено вище, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, який у подальшому приймає участь у формуванні сум бюджетного відшкодування, є факт реального здійснення операцій з придбання у розглядаємому випадку товар з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Сторона відповідача не заперечує щодо придбаного товару. Проте її заперечення базується виключно на порушеннях з боку контрагента.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відтак, судом не установлено, а відповідачем не доведено, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цими підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди, як то вказує відповідач. Господарська діяльність суб'єкта господарювання не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, які на момент господарських операцій між позивачем та контрагентами, були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

Отже, враховуючи помилковість та недоведеність висновків акта перевірки, підстави для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість відсутні.

З наведених підстав суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2017 року підлягає скасуванню.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог статті 139 КАС України. Згідно частини 1 цієї статті Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Отже, судові витрати, понесені позивачем, в частині сплаченої суми судового збору в розмірі 1600 грн. та суми судових витрат на експертне дослідження в розмірі 52000 грн. підлягають присудженню на його користь.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування повідомлення-рішення від 24.05.2017 року № - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної фіскальної служби України у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) від 24.05.2017 року №, винесене за результатами акту документальної планової виїзної перевірки Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, 1, ) №129/05-99-14-06/33760279 від 11.05.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України у Донецькій області (87526, Донецька область, м.Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, 1, ) судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України у Донецькій області (87526, Донецька область, м.Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, 1, ) судові витрати у розмірі 52000 (п'ятдесят дві тисячі) гривень.

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.