Справа № 200/1837/19-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 лютого 2019 р. Справа №200/1837/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна

компанія «Нафтогаз України»

до відповідача Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації

«Донецькоблгаз»

особа, дії якої оскаржуються: Приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва

Пилипчук Віталій Григорович

про визнання неправомірними дій, скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з заявою на дії державного виконавця до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», особа, дії якої оскаржуються: Приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Пилипчук Віталій Григорович про визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2019 року, визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича в частині винесення постанови від 18.01.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 480993 грн. 95 коп., скасування постанови приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича від 18.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження, скасування постанови приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича від 18.01.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 480993 грн. 95 коп.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені.

Відповідно до ч.1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідача до ч. 1 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто, формою звернення до суду щодо оскарження дій, бездіяльності та рішень державного виконавця є позовна заява, вимоги до якої встановлено ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

В порушення зазначеної норми Закону позивач звернувся до адміністративного суду не з позовною заявою, а з заявою на дії державного виконавця, яка не може бути підставою для відкриття провадження в адміністративній справі.

Згідно ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 24 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2019 року становить 1921 грн.

Як вбачається з адміністративного позову він містить вимогу немайнового характеру про визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2019 року та скасування постанови приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича від 18.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження та вимогу майнового характеру про визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича в частині винесення постанови від 18.01.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 480993 грн. 95 коп., та скасування постанови приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича від 18.01.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 480993 грн. 95 коп., за які судовий збір підлягає сплаті в сумі 21131 грн. (1921 грн. + 19210 грн.)

Тобто, за подання до адміністративного суду адміністративного позову позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 21131 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів Слов'янське УК/м. Слов'янськ/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37803368; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 4034; код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу: "Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)" та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

В порушення зазначених норм чинного законодавства позивачем до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно з поданням заяви позивачем надано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Доводи клопотання обґрунтовані, тим, що позивач не має можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об'єктів справляння судового збору відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір», а позивач, який звернувся з нею до суду, не належить до суб'єктів, яким згідно з нормами статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо його сплати.

Як передбачено частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Також, згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити особу від сплати судового збору або відстрочити його сплату, є її майновий стан.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від його сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Позивач є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів які б свідчили про відсутність коштів на сплату судового збору.

Також суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що у нього є можливість подати адміністративний позов після отримання коштів на сплату судового збору з урахуванням строків подачі даного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого позивачем клопотання та відсутності підстав для відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по суті спору, у зв'язку з чим відмовляє у його задоволенні. Згідно ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

В порушення зазначеної норми чинного законодавства позивачем до заяви не приєднані копії позовної заяви та доданих до неї доказів відповідно до кількості учасників справи.

Частинами 1 та 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Оскільки позовна заява подана з порушенням вимог ст. 160, ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, вона підлягає залишенню без руху для надання позивачу часу для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.160, 161, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, з зазначенням змісту позовних вимог до відповідача, документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, копій позовної заяви та доданих до неї доказів відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», особа, дії якої оскаржуються: Приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Пилипчук Віталій Григорович про визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2019 року, визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича в частині винесення постанови від 18.01.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 480993 грн. 95 коп., скасування постанови приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича від 18.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження, скасування постанови приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича від 18.01.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 480993 грн. 95 коп. - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.160, 161, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, з зазначенням змісту позовних вимог до відповідача, документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, копій позовної заяви та доданих до неї доказів відповідно до кількості учасників справи.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Давиденко Т.В.