Справа № 440/3734/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3734/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 131602,23 грн, які знаходяться на поточних рахунках НОМЕР_3 та НОМЕР_4, відкритих на ім'я позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його безпідставно не включено до переліку вкладників, адже він має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також призначено підготовче засідання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року оголошено перерву в підготовчому засіданні та витребувано докази від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

13 грудня 2018 року до суду надійшло клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про залишення позовної заяви без розгляду, вмотивоване пропущенням строку звернення до суду /а.с. 61-63/.

Також 13 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", в якому уповноважена особа просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою проведено перевірку правочинів на предмет виявлення нікчемних правочинів, в ході якої виявлено, що 18 травня 2016 року та 19 травня 2016 року банк уклав із ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договори відступлення прав вимоги № 1805 та № 1 відповідно і 19 травня 2016 року провів кредитні операції на значні суми, чим порушив обмеження, встановлені постановами НБУ, в частині проведення кредитних операцій на підставі укладених з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договорів. Таким чином, вказані правочини, в тому числі і правочини з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". До того ж кошти, що вносилися/отримувалися за договорами, укладеними між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", по своїй природі не є вкладом відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Закону України "Про банки і банківську діяльність" /а.с. 91-96/.

03 січня 2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи на позовну заяву, в яких представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" не мають відношення до вкладу, та враховуючи положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло жодного обов'язку перед позивачем і тому права позивача Фондом не порушені /а.с. 187-190/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено, підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники справи не з'явилися.

Позивач та третя особа надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності /а.с. 187, 223/.

Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи /а.с. 203/.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною першою статті 205 вказаного Кодексу передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом першим частини третьої цієї статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на те, що позивач та третя особа заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, а відповідач у судове засідання не з'явився та про причини неявки не повідомив, суд визнав за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання та у судове засідання не з'явилися, суд визнав за можливе за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта проводити судове засідання у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

04 грудня 2015 року між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_1 укладено договір № 200397909 "Депозитна картка "Дохідна п'ятниця", за умовами якого банк нараховує і сплачує Вкладнику проценти на залишок коштів на рахунку та відкрито депозитний рахунок НОМЕР_4 /а.с. 39/.

04 грудня 2015 року на рахунок НОМЕР_4 перераховані кошти у сумі 6500,00 грн з призначенням платежу "внесення готівки на картковий рахунок", що підтверджується квитанцією № 730455 грн, а квитанцією № 1547098 від 13 січня 2016 року підтверджується внесення готівки у сумі 11000,00 грн на рахунок НОМЕР_4 /а.с. 40/.

В подальшому депозитний рахунок використовувався для поповнення і зняття готівкових коштів через касу Банку, для безготівкових зарахувань відсотків від депозиту та повернення коштів з депозитного рахунку.

10 лютого 2016 року між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-024-000002191 (далі - "Договір поточного рахунку"), на виконання якого відкрито поточний рахунок НОМЕР_3 /а.с. 41/.

В той же день 10 лютого 2016 року між ПАТ "Банк Михайлівський" та позивачем укладено договір банківського вкладу "Суперкапітал (з виплатою процентів щомісячно)" № 980-024-000188041, на виконання якого вкладником згідно квитанції № 2401255 від 10 лютого 2016 року на рахунок НОМЕР_3 внесені кошти в сумі 20000,00 грн /а.с.149-151, 154/.

23 лютого 2016 року банком за заявою позивача грошові кошти в сумі 15700,00 грн платіжним дорученням № 5384960 перераховано на поточний рахунок Вкладника НОМЕР_3 як поповнення договору № 980-024-000188041 /а.с. 152/.

Також позивач вказаний поточний рахунок поповнив готівковими коштами в сумі 10000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 3202231 від 15 березня 2016 року /а.с. 153/.

На поточний рахунок позивача НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівський" 19 травня 2016 року від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" надійшли кошти в сумі 45700,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-024-000188041 від 10.02.2016 року" та на рахунок НОМЕР_4 на суму 259,73 грн з призначенням платежу "Оплата процентів по договору" /а.с. 182-183/.

05 травня 2016 року укладено договір "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку)" № 980-024-000233142 між ОСОБА_1 як позикодавцем та ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" як позичальником, на виконання якого в той же день згідно квитанції № 625567 на поточний рахунок НОМЕР_3 внесені кошти в сумі 5000,00 грн /а.с. 43, 147/.

На виконання цього договору на поточний рахунок позивача НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівський" 19 травня 2016 року від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" надійшли кошти у сумі 5000,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-024-000233142 від 05.05.2016" та на рахунок НОМЕР_4 на суму 49,72 грн з призначенням платежу "Оплата процентів по договору" /а.с. 182-183/.

06 травня 2016 року також укладено договір "Суперкапітал" № 980-024-000234196 між ОСОБА_1 як позикодавцем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" як позичальником, на виконання якого згідно квитанції № 977434 на поточний рахунок НОМЕР_3 внесені кошти в сумі 100000,00 грн /а.с. 43, 145/.

На виконання цього договору на поточний рахунок позивача НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівський" 19 травня 2016 року від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" надійшли кошти в сумі 100000,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №024-000234196 від 06.05.2016" та на рахунок НОМЕР_4 на суму 852,51 грн з призначенням платежу "Оплата процентів по договору" /а.с. 182-183/.

Згідно з наданою відповідачем випискою по особовим рахункам ОСОБА_1 на рахунок позивача НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівський" відбулось зарахування коштів 19 травня 2016 року з рахунку №5802 в ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в сумі 150700,00 грн (повернення коштів згідно з договорами №980-024-000233142 від 05 травня 2016 року, №980-024-000188041 від 10 лютого 2016 року та №980-024-000234196 від 06 травня 2016 року), а також на рахунок позивача НОМЕР_4 в ПАТ "Банк Михайлівський" відбулось зарахування коштів 19 травня 2016 року з рахунку №5802 в ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в сумі 1161,96 грн (повернення коштів згідно з договорами №980-024-000233142 від 05 травня 2016 року, №980-024-000188041 від 10 лютого 2016 року, №980-024-000234196 від 06 травня 2016 року) /а.с. 182-183/.

За результатами розгляду заяви позивача від 30 січня 2017 року про виплату суми відшкодування ОСОБА_1 виплачено 20259,73 грн /а.с. 46, 80/.

Постановою Національного банку України від 22 грудня 2015 року №917/БТ публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку.

На підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Наказом Уповноваженої особи від 24 травня 2016 року №27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Наказом від 01 червня 2016 року № 42/2 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджено висновки Комісії, викладені в Акті № 2, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у загальному розмірі ,74 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких транзакцій / а.с. 111/.

ОСОБА_1 включено до переліку фізичних осіб, по яким встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) по перерахуванню коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" /а.с. 110/.

В матеріалах справи наявне повідомлення від 13 вересня 2016 року № 3Г1 (К)/4385/1 про нікчемність правочину, яким позивача повідомлено, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19 травня 2016 року в сумах: 5000,00 грн, 100000,00 грн, 45700,00 грн, 852,51 грн, 259,73 грн, 49,72 грн, є нікчемним /а.с. 79/.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року /а.с. 70-71/.

Згідно з рішенням Правління НБУ від 12 липня 2016 року №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція цього Фонду прийняла рішення від 24 січня 2017 року №265 про початок процедури ліквідації банку з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно та делегування з 25 січня 2017 року повноважень ліквідатора банку Волкову Олександру Юрійовичу та ОСОБА_4 /а.с. 73/.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1758 від 21 червня 2018 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" на два роки з 13 липня 2018 року по 12 липня 2020 року включно та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича строком на два роки з 13 липня 2018 року по 12 липня 2020 року /а.с. 74/.

У 2016 році розпочато виплати гарантованої суми вкладникам, проте ОСОБА_1 не включено до реєстру вкладників банку, яким підлягають відшкодування за рахунок коштів Фонду. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами врегульовано Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23 лютого 2012 року (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути більшою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Суду відомо із загальнодоступних джерел ресурсу Інтернет, де ситуація вкладників у ПАТ "Банк Михайлівський" широко висвітлювалася у ЗМІ, що вкладники, які з метою укладення договорів вкладу зверталися до цього банку, ставали жертвою зловживання працівників ПАТ "Банк Михайлівський", які у приміщені банку пропонували укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами через повіреного, яким виступає банк, при цьому не пояснюючи справжню природу даних договорів.

За даними Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із використанням саме злочинної схеми було ошукано за посередництвом ПАТ "Банк Михайлівський" 14 тис фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд гривень.

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15 листопада 2016 року внесені зміни до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 1736-VI).

Даними змінами поширено гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк (ПАТ "Банк Михайлівський"), що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з пунктом 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

В пояснювальній записці до проекту вищевказаного Закону його метою визначено забезпечення захисту прав всіх фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку ПАТ "Банк Михайлівський" та вирішення питання щодо відшкодування їм коштів.

Статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено обов'язок Фонду забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За змістом письмового відзиву на позовну заяву згідно наказу від 24 травня 2016 року № 27/1 було створено комісію по перевірці правочинів (договорів) у ПАТ "Банк Михайлівський" на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. Результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, фіксувалися у відповідних актах комісії та затверджувалися наказами Уповноваженої особи (у відповідності до вимог статті 37 Закону № 4452-VІ) по мірі проведення перевірки. Висновки комісії, викладені в акті від 01 червня 2016 року № 2, було затверджено наказом Уповноваженої особи від 01 червня 2016 року № 42/2.

Комісією встановлено, що з 22 грудня 2015 року відносно Банку діяла постанова Правління Національного Банку України № 917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", якою встановлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності та віднесено останнього до категорії проблемних і встановлені обмеження в діяльності Банку, в тому числі встановлено обмеження в частині здійснення кредитних операцій з юридичними особами.

Постановою Правління НБУ від 27 квітня 2016 року № 295/БТ внесені зміни до вищевказаної постанови Правління НБУ № 917 та встановлені обмеження в діяльності, в тому числі заборонено здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

У відповідності до положень статті 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" як кредитні розглядаються операції придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів (факторинг).

Під час перевірки Уповноваженою особою було виявлено, що перевіряємий банк уклав з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (надалі - ТОВ "ІРЦ") договір відступлення права вимоги від 18 травня 2016 року № 1805 та договір відступлення прав вимоги № 1 від 19 травня 2016 року, які стосуються переходу прав грошової вимоги /а.с. 97-98/.

Згідно з умовами договору № НОМЕР_1 "ІРЦ" зобов'язалося відступити банку права вимоги, належні ТОВ "ІРЦ" за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, які укладені ТОВ "ІРЦ" та фізичними особами.

Наступного дня (19 травня 2016 року) Банк та ТОВ "ІРЦ" уклали реєстр кредитних договорів до договору відступлення № 1805, відповідно до якого Банк придбав права вимоги за кредитними договорами на суму 870000000,00 грн.

Згідно з умовами договору № 1 ТОВ "ІРЦ" зобов'язалося відступити банку права вимоги, належні ТОВ "ІРЦ" за договорами купівлі - продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені ТОВ "ІРЦ" та юридичними особами.

Того ж дня (19 травня 2016 року) Банк та ТОВ "ІРЦ" уклали реєстр основних договорів до договору відступлення № 1, відповідно до якого Банк придбав права вимоги за основними договорами на суму 561957997,25 грн.

Оскільки банком було проведено кредитні операції із вказаною фінансовою компанією на суму ,25 грн, що значно перевищує наявний вільний ліміт кредитування в 128291771,21 грн, Уповноважена особа дійшла висновку, що укладання договорів відступлення права вимоги від 18 травня 2016 року № 1805 та № 1 від 19 травня 2016 року було здійснено з порушенням чинного законодавства України, вимог НБУ та внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, за приписами частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 04 липня 2017 року у справі № 826/1426/15 Велика Палата Верховного Суду сформувала важливі висновки щодо застосування статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

По-перше, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI (п. 42).

По-друге, здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку (п. 45).

Тому судам слід ретельно перевіряти який саме правочин Фондом визнано нікчемним.

Виходячи із вимог статті 77 КАС України, суди повинні враховувати, що обов'язок доведення відповідних обставин покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. Отже, суди повинні досліджувати доводи Фонду чи його уповноваженої особи, які підтверджують наявність обставин, що свідчать про нікчемність правочинів та, як наслідок, унеможливлюють включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

По-третє, якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів" не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею (п. 46).

По-четверте, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину (п. 48).

Із вищевикладених висновків слідує, що Фонд самостійно не може застосовувати наслідки недійсності нікчемних правочинів. Фонд у разі виявлення нікчемних правочинів зобов'язаний вчинити дії щодо застосування наслідків недійсності - звернутися до суду з відповідним позовом.

Аналізуючи обставини цієї справи з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої палати Верховного Суду від 04 липня 2017 року у справі № 826/1426/15, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року у справі №924/621/17, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2018 року, позов публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" задоволено: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" на користь публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" суму 870000000,00 грн. (вісімсот сімдесят мільйонів гривень 00 коп.), отриманих за нікчемним правочином (договором про відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р.) та суму 240000,00 грн. (двісті сорок тисяч гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12 січня 2018 року у справі №924/622/17, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21 лютого 2018 року, задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків нікчемності договору відступлення прав вимоги №1 укладеного 19.05.2016р. між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" та стягнуто з відповідача на користь позивача суму 561585182,51грн, отриманих за нікчемним правочином (договором про відступлення прав вимоги №1 від 19.05.2016р.) та суму 240000,00грн. витрат по оплаті судового збору.

Наслідки нікчемності за цими судовими рішеннями, на які посилається відповідач, застосовано за позовом ПАТ "Банк Михайлівський" до ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр " саме по договорам відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.2016 року, які були укладені безпосередньо між цими двома юридичними особами, та за умовами яких ТОВ "ІРЦ" зобов'язалося відступити банку права вимоги, належні ТОВ "ІРЦ" за договорами купівлі-продажу цінних паперів та кредитними договорами і усіма додатковими угодами до них.

При цьому будь-які правочини (угоди) між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_1 нікчемними у відповідності до положень статті 38 вищевказаного Закону Фондом чи його уповноваженими особами не визнавалися.

Як слідує із змісту наказу Уповноваженої особи від 01 червня 2016 року № 42/2, яким затверджено висновки Комісії, викладені в Акті № 2 про встановлення нікчемності правочинів, відповідачем визнано нікчемними на підставі пунктів 7, 9 Закону № 4452-VI саме транзакції з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у загальному розмірі ,74 грн (в тому числі і позивачу в сумі 151861,96 грн).

Проте, згідно правового висновку Великої палати Верховного Суду від 04 липня 2017 року у справі № 826/1426/15 здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Отже, Фонд не має повноважень визнавати нікчемними транзакції з перерахування коштів з одного рахунку на інший в порядку статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Доказів того, що позивач в числі інших вкладників був обізнаний про будь-які зловживання за участю ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" у сфері банківських та інших фінансових послуг матеріали справи не містять, а відповідач в свою чергу не стверджує таких обставин.

Як встановлено вище судом, 19 травня 2016 року на рахунки позивача НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відбулось зарахування коштів з рахунку №5802 від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в сумі 150700,00 грн (повернення коштів згідно з договорами №980-024-000233142 від 05 травня 2016 року, №980-024-000188041 від 10 лютого 2016 року, №980-024-000234196 від 06 травня 2016 року) та в сумі 1161,96 грн (повернення коштів згідно з договорами №980-024-000233142 від 05 травня 2016 року, №980-024-000188041 від 10 лютого 2016 року, №980-024-000234196 від 06 травня 2016 року), що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 (станом з 19.05.2016 по 31.10.2016) /а.с. 182-183/.

Договори банківського рахунку № 200397909 від 04 грудня 2015 року та №980-024-000002191 від 10 лютого 2016 року нікчемними не визнавалися.

В підпунктах 3, 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до пунктів 1.24, 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Таким чином, станом на момент запровадження в ПАТ "Банк Михайлівський" тимчасової адміністрації з 23 травня 2016 року на рахунках позивача НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в ПАТ "Банк Михайлівський" з 19 травня 2016 року обліковувалися кошти, зараховані з рахунку ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" №5802 в сумах 1161,96 грн та 150700 грн відповідно на виконання договорів №980-024-000233142 від 05 травня 2016 року, №980-024-000188041 від 10 лютого 2016 року, №980-024-000234196 від 06 травня 2016 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 (станом з 19.05.2016 по 31.10.2016) /а.с.182-183/.

Із відповідним позовом до позивача про застосування наслідків нікчемних правочинів на означену суму коштів а ні Фонд, а ні його уповноважені особи не зверталися.

Отже, Уповноважена особа мала подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 для включення його до Загального реєстру вкладників.

Не включення суми 131602,23 грн (з урахуванням виплаченої суми у розмірі 20259,73 грн) є порушенням прав позивача на отримання належних йому коштів та є протиправною бездіяльністю відповідача, у зв'язку з чим суд, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, керуючись положеннями частини другої статті 9 та частини другої статті 245 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" щодо невключення інформації про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку із укладенням договору із Товариством з обмеженою відповідальністю " Інвестиційно - розрахунковий центр " та зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" внести інформацію про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як про вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 131602,23 грн та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський".

За таких обставин та наведених норм законодавства адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, суд стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому суд зауважує, що будь-якого іншого механізму стягнення судових витрат із суб'єкта владних повноважень Кодексом адміністративного судочинства України не встановлено.

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Згідно з частиною першою статті 3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Суд враховує, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 19 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти з Державного бюджету України є одним з джерел формування коштів Фонду, а згідно з пунктом 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетними асигнуваннями є повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

У свою чергу пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Таким чином, судовий збір на користь позивача належить стягнути за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (бульвар Тараса Шевченка, буд.35, м. Київ, 01032), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 21708016) про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" щодо невключення інформації до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 у зв'язку із укладенням договору на суму 131602,23 грн (сто тридцять одна тисяча шістсот дві гривні двадцять три копійки) із Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно -розрахунковий центр".

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" внести додаткову інформацію про ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в сумі 131602,23 грн (сто тридцять одна тисяча шістсот дві гривні двадцять три копійки) та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 21708016) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк