Справа № 0340/1328/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3093/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Пліша М.А.

суддів Глушка І.В., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року (головуючий суддя Сорока Ю.Ю., м.Луцьк, повний текст рішення складено 12.10.2018) у справі № 0340/1328/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №608/в від 01.06.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників Головного управління Національної поліції у Волинській області», в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів поліції та поновлення його на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ківерцівського ВП Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом неповно з'ясовано обставин справи та порушено норми матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд погодився з доводами відповідача, що він під час виїзду у складі СРПП Ківерцівського ВП НП у Волинський області на повідомленням про подію 18.01.2018 не виконав належним чином службові обов'язки, що призвело до порушень вимог Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 №940, Інструкції організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07,2017 №575, Методичних рекомендацій з питань підвищення ефективності взаємодії між територіальними органами поліції, їх територіальними (відокремленими) підрозділами, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх підрозділами щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, забезпечення публічної безпеки і порядку від 28.01.2017 №1009/05/20-2017, що виразилось у неналежному реагуванні на повідомлення про правопорушення, не вжитті відповідних заходів щодо затримання правопорушника на місці події, що як наслідок призвело до тяжких наслідків та уникнення особою, яка скоїла злочин встановленої законом кримінальної відповідальності.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд зазначив, що в матеріалах справи наявне пояснення начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_2 відповідно до якого, після того як йому стало відомо про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсно причетні до укриття ДТП за участю потерпілого ОСОБА_4 до нього вдруге прийшов ОСОБА_1, визнав свою вину та повідомив, що за збігом обставин, він в складі ГРПП виїхав на виклик за повідомленням громадянина ОСОБА_5, який виявився його знайомим. У зв'язку з тим, що останній був знайомим ОСОБА_1 запевнив, що він домовиться з потерпілим та відшкодує усі збитки, завдані наїздом на нього, при цьому попросив ОСОБА_1 не повідомляти про ДТІІ та запропонував вирішити цю ситуацію без участі працівників поліції, на що останній погодився.

Як наслідок, такі дії призвели до того, що на даний час кримінальне провадження №0000057 від 19.01.2018, відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, є нерозкритим, а особа злочинця не встановлена.

На думку суду, такі дії позивача свідчать про грубе порушення ним (недотримання) службової дисципліни, які відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, утворюють склад дисциплінарного проступку, зміст якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни і за вчинення якого до особи порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

При цьому, суд не взяв до уваги доводи про те, що наказ №608/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників Головного управління НП у Волинській області» був виданий від 01.06.2018 з порушенням місячного строку з дня, коли про проступок стало відомо начальнику відповідно до Дисциплінарного статуту ОВС.

Також, суд критично віднісся до твердження про те, що видання вказаного наказу в частині звільнення апелянта з поліції є передчасним, оскільки перевірка відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 02.03.2018 триває і процесуальне рішення органом досудового розслідування стосовно укриття злочину, ще не прийнято.

За вказаних вище обставин, суд помилково прийшов до висновку про наявність у його діях складу ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) та ухвалив рішення яким відмовив у задоволенні позовних вимог.

При цьому, апелянт зазначає, що 25.05.2018 року до ГУ НП у Волинській області з Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України надійшов службовий лист №5885/09/12-2018 щодо проведення перевірки за фактом неналежного проведення службового розслідування та порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП у Волинській області. На виконання вказаного, 29.05.2018 був виданий наказ №779 «Про призначення службового розслідування».

В ході проведення повторного службового розслідування за фактом неналежного проведення службового розслідування та порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП у Волинській області було встановлено, що 30.03.2018 року до ГУ НП у Волинській області з прокуратури Волинської області для організації виконання надійшла постанова від 27.03.2018 року у кримінальному провадженні №0000073 від 02.03.2018, досудове розслідування у якому здійснюється за ч.1 ст.396 КК України - приховування злочину (супровідний лист від 28.03.2018 року №17/7-528 вих.18) про доручення на проведення службового розслідування стосовно законності дій поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1. За даною постановою відповідно до наказу ГУ НП у Волинській області від 11.04.2018 року №567 було проведено службове розслідування (висновок від 27.04.2018 року №1649/20-5-2018) за результатами якого уповноваженою комісією остаточне рішення прийнято не було у зв'язку із проведенням перевірки органом досудового розслідування у кримінальному провадженні можливого факту укриття злочину. З таким рішення від 27.04.2018 року, погодився начальник Управляння превентивної діяльності ГУ НП у Волинській області полковник поліції Солоненко В.В., затвердив рішення (Висновок) начальник ГУ НП у Волинській області Шпига П.П.

Службовою перевіркою було встановлено, що 18.01.2018 року о 23 год. 57 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 про те, що на дорозі Луцьк - Ківерці, біля АЗС поблизу с. Жабка Ківерцівського району, лежить невідома особа чоловічої статі. Вказане повідомлення для реагування було надіслане до Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, де зареєстровано в Журналі ЄО за №370 від 18.01.2018 року о 23 год. 58 хв.

З метою реагування на повідомлення інспектором-черговим Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8. на місце події було направлено наряд патрульної поліції «КЛЕВЕР-11» у складі поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3. 19.01.2018 року о 01 год. 38 хв. до Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області з Ківерцівської районної лікарні надійшло повідомлення, про те, що в лікувальний заклад доставлено гр. ОСОБА_4 з множинними тілесними ушкодженнями. Дане повідомлення 19.01.2018 року також було зареєстроване в Журналі ЄО Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області за №372. Того ж самого дня, але в 16 год. 17 хв. за матеріалами зареєстрованими в ЄО за № 372 від 19.01.2018 року, відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за №0000057 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 289 КК України. Збір матеріалів за вказаним фактом вчинення ДТП фактично здійснювався СОГ Ківерцівського ВП в приміщенні Ківерцівської районної лікарні 19.01.2018 року. За результатами проведеної перевірки, порушень службової дисципліни апелянтом, уповноваженою комісією виявлено не було.

По завершенню повторного службового розслідування, за відсутності додаткових доказів вини апелянта, проведеного на підставі листа №5885/09/12-2018 ДКЗ Національної поліції України, т.в.о. начальником ГУ НП у Волинській області Козаком С.Р. був виданий наказ №608/в від 01.06.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників ГУ НП у Волинській області», яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни у вигляді звільнення з поліції.

Апелянт при цьому зазначає, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На час видання оскаржуваного наказу № 608/в від 01.06.2018, згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.12.2015 № 901 -VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» діяв Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.06.2006 року (далі Статут).

Згідно ч.1 ст. 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Відповідно до ст.2 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Згідно ч.1 ст.5 Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно ст. 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ (поліції).

Згідно ч.1 ст. 14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Апелянт вважає, що суд мав дослідити обґрунтованість і пропорційність застосування «виняткового виду» дисциплінарного стягнення, а також розумність та співмірність застосування відповідного стягнення.

Суб'єкт владних повноважень повинен використовувати дискреційне повноваження з метою, з якою воно було надано з урахуванням принципу об'єктивності (обґрунтованості), тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); має здійснюватися своєчасно, тобто протягом розумного строку; безсторонньо, неупереджено, пропорційно; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, реалізація дискреційного повноваження щодо застосування виняткового виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби має відповідати критеріям обґрунтованості, розумності, пропорційності і не повинна здійснюватись у свавільний спосіб.

Перед застосуванням звільнення як виняткового виду стягнення суб'єкт владних повноважень має обґрунтувати неможливість застосування інших видів стягнення.

Адміністративний суд мав дослідити обґрунтованість і пропорційність застосування «виняткового виду» дисциплінарного стягнення, а також розумність та співмірність застосування відповідного стягнення.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення на осіб рядового та начальницького складу (далі - РНС) накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд не взяв до уваги той факт, що подія дисциплінарного правопорушення мала місце 18.01.2018, даними про можливе скоєне дисциплінарного правопорушення начальник Ківерцівського ВП ГУ РІП у Волинській області Столярчук Б.М. володів, згідно його пояснень - 18.01.2018, тобто вже до внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.396 КК України до ЄРДР №0000073 від 02.03.2018, а наказ №608/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників ГУ НП у Волинській області», яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з поліції був виданий 01.06.2018.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі 601/608/17 від 04.04.2018 р., законодавством установлено, що днем виявлення проступку є день, коли про нього дізналася посадова особа або орган, які мають право на застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно, перебіг зазначеного терміну розпочинається, коли проступок виявлено посадовою особою, до обов'язків якої входить контроль за виконанням працівниками своїх посадових обов'язків.

Крім того під час проведення повторного службового розслідування (висновок службового розслідування від 01.06.2018) був опитаний інспектор відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУ НП у Волинській області капітан поліції Максимович І.В., який проводив службове розслідування відповідно до наказу №567 від 11.04.2018 (висновок від 27.04.2018 року №1649/20-5-2018), котрий пояснив, що ні в діях ОСОБА_1, ні в діях ОСОБА_3 не встановлено порушень зазначених у постанові, а саме порушень вимог законодавства. Під час проведення даного службового розслідування порушень службової дисципліни в їх діях уповноваженою комісією ГУ НП у Волинській області, виявлено не було.

За таких обставин, суд помилково прийшов до висновку про правомірність притягнення відповідачем, в ході проведення повторного службового розслідування, його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з порушенням строку накладення дисциплінарного стягнення (до одного місяця)

Крім того, під час дачі пояснень з приводу обставин подій, що мали місце 18.01.2018 р., він повідомив, що коли прибув на місце, то встановити причину заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому не виявилось можливим, через те, що невідомий перебував у стані алкогольного сп'яніння, а свідків чи очевидців даної події на місті події не було. В подальшому надаючи допомогу потерпілому та виконуючи вказівки інспектора-чергового Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8, він разом з працівниками швидкої допомоги доставив потерпілого до Ківерцівської районної лікарні куди черговим було направлено СОГ. Перебуваючи в приміщенні Ківерцівської лікарні поліцейські СОГ також не змогли встановити обставин отримання громадянином ОСОБА_4 тілесних ушкоджень і відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР №0000057 від 19.01.2018 р. за кваліфікаційними ознаками - ст. 128 КК України. Того ж самого дня правова кваліфікація кримінального провадження була змінена коли ОСОБА_4 вийшов із стану алкогольного сп'яніння та дав пояснення з приводу нічних подій. Після чого апелянта почали звинувачувати у приховувані злочину і в подальшому відомості про кримінальне правопорушення були внесенні до ЄРДР за №0000073 за ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування. При цьому будь-якого умислу на приховування злочину він не мав, перебуваючи на місті події про всі обставини доповів інспектору-черговому Ківерцівського ВП ГУНГІ у Волинській області ОСОБА_8 і в подальшому діяв за його вказівками.

Аналогічні пояснення з приводу обставин подій, що мали місце 18.01.2018, під час проведення службового розслідування, дав і інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Ківерцівського ВИ ГУ НП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3, старший наряду патрульної поліції «КЛЕВЕР-11».

Крім того апелянт зазначає, що громадянин ОСОБА_5, який повідомив про виявлення невідомої особи, залишив місце події самостійно, підстав для його затримання під час прибуття на місце виявлення невідомого (гр.ОСОБА_4.) у нього та ОСОБА_3 не було.

Викладені доводи підтверджуються висновком службового розслідування від 01.06.2018 у якому відображені пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_13 та поясненням ОСОБА_2

За вказаних вище обставин суд у своєму рішенні, при наявності суперечливих доказів вини у скоєнні дисциплінарного проступку, не надав належної оцінки кожному аргументу наведеного учасниками справи: суперечливому висновку службового розслідування від 01.06.2018 у якому містяться пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_12 ОСОБА_8, поясненню ОСОБА_2, які у своїй сукупності спростовують наявність складу дисциплінарного проступку у діях апелянта та свідчать про наявність підстав для задоволення позову, а обмежився лише спростуванням доводів з приводу неправомірності застосування Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22.06.2006 року та Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ».

Враховуючи наявні у справі докази апелянт вважає, що в даному випадку, відповідачем належними та допустимими доказами не було доведено те, що він порушив вимоги Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10,2012 №940, Інструкції організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575, Методичних рекомендацій з питань підвищення ефективності взаємодії між територіальними органами поліції, їх територіальними (відокремленими) підрозділами, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх підрозділами щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, забезпечення публічної безпеки і порядку від 28.01.2017 №1009/05/20-2017, що виразилось у неналежному реагуванні на повідомлення про правопорушення, не вжитті відповідних заходів щодо затримання правопорушника на місці події, що як наслідок призвело до тяжких наслідків та уникнення особою, яка скоїла злочин встановленої законом кримінальної відповідальності, оскільки у висновку службового розслідування від 01.06.2018 не зазначено в чому саме полягали службові порушення дисципліни під час виконання вказівок інспектора-чергового Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8

При цьому за аналогічних обставин інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Ківерцівського ВП ГУ НГІ у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3, старшого наряду патрульної поліції «КЛЕВЕР-11», притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідальність.

За таких обставин вважає, що Волинським окружним адміністративним судом було прийнято помилкове рішення в частині правомірності притягнення апелянта до дисциплінарної відповідальності відповідачем у вигляді звільнення з поліції, яке підлягає скасуванню.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 20.09.2007 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 29 квітня 2016 року №87 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 01.06.2018 №608/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників ГУ НП у Волинській області» за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до порушень вимог Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 №940, Інструкції організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575, Методичних рекомендацій з питань підвищення ефективності взаємодії між територіальними органами поліції, їх територіальними (відокремленими) підрозділами, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх підрозділами щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, забезпечення публічної безпеки і порядку від 28.01.2017 №1009/05/20-2017 та виразилося в неналежному реагуванні на повідомлення про правопорушення, не вжитті відповідних заходів щодо затримання правопорушника на місці події, що як наслідок призвело до тяжких наслідків та уникнення особою, яка скоїла злочин встановленої законом кримінальної відповідальності, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено із органів поліції.

Розглядаючи спір суд першої інстанції правильно вказав, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Частинами першою, другою статті 19 вказаного Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом.

Згідно пункту 9 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції», поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 вищевказаного Закону). Відповідно до статті 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі статтею 16 цього Закону, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладене не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на це суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта щодо порушення відповідачем строку накладення дисциплінарного стягнення (до одного місяця), оскільки правопорушення мало місце 18.01.2018, а Наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області №608/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників ГУ НП у Волинській області» винесений 01.06.2018 після повторного службового розслідування від 01.06.2018 р.(при цьому враховано, що під час першого службового розслідування рішення не було прийняте).

Крім того, судом першої інстанції правильно зазначено, що відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Крім того порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктами 8.1, 8.3 Інструкції встановлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Судом першої інстанції з?ясовано, що підтверджується матеріалами справи, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення з органів поліції, слугував висновок службового розслідування за фактами можливих порушень, вказаних в службовому листі ДКЗ НП України від 22.05.2018 №5885/09/12-2018, затверджений 01.06.2018, відповідно до пункту 3 якого комісія вважала за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до порушень вимог Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 №940, Інструкції організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575, Методичних рекомендацій з питань підвищення ефективності взаємодії між територіальними органами поліції, їх територіальними (відокремленими) підрозділами, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх підрозділами щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, забезпечення публічної безпеки і порядку від 28.01.2017 №1009/05/20-2017 та виразилося в неналежному реагуванні на повідомлення про правопорушення, не вжитті відповідних заходів щодо затримання правопорушника на місці події, що як наслідок призвело до тяжких наслідків та уникнення особою, яка скоїла злочин встановленої законом кримінальної відповідальності, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити із органів поліції.

Комісією Головного управління Національної поліції у Волинській області, за результатами розгляду матеріалів, встановлено, що 30.03.2018 до Головного управління Національної поліції у Волинській області з прокуратури Волинської області для організації виконання надійшла постанова від 27.03.2018 про доручення на проведення службового розслідування щодо законності дій поліцейського СРПП №4 Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1, що мали місце 18.01.2018. На підставі наказу Головного управління НП у Волинській області від 11.04.2018 №567 проведено службове розслідування за фактом можливого вчинення дій спрямованих на приховування кримінального правопорушення працівником Ківерцівського ВП Головного управління НП у Волинській області.

Згідно висновку службового розслідування від 27.04.2018 вбачається, що на час проведення службового розслідування, слідчим відділом УСБУ у Волинській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 02.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України за фактом можливих протиправних дій працівників Ківерцівського ВП Головного управління НП у Волинській області. Враховуючи ту обставину, що по даному кримінальному провадженню остаточне рішення не прийняте, комісія Головного управління Національної поліції у Волинській області прийшла до висновку, що рішення щодо законності дій старшого сержанта поліції ОСОБА_1 буде прийнято після кінцевого процесуального рішення.

25.05.2018 року до Головного управління НП у Волинській області надійшов службовий лист Національної поліції України від 22.05.2018 №5885/0912-2018 щодо неналежного проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейським СРПП №4 Ківерцівського ВП Головного управління НП У Волинській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 та вимогою призначити і провести повторне повне, всебічне та об'єктивне службове розслідування по даному факту, про що Головним управлінням НП у Волинській області видано наказ «Про призначення службового розслідування» від 29.05.2018 №779.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 18.01.2018 о 23 год. 57 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення гр. ОСОБА_5 про те, що дорогою «Луцьк-Ківерці» біля АЗС поблизу с. Жабка, Ківерцівського району лежить невідома особа чоловічої статті, можливо збив автомобіль. Вказане повідомлення для реагування надіслано в Ківерцівський ВП Головного управління НП у Волинській області, де зареєстровано в Журналі Єдиного обліку за №370 від 18.01.2018. На місце події було направлено наряд патрульної поліції «КЛЕВЕР-11» у складі поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Ківерцівського відділу поліції Головного управління НП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та інспектора СРПП №3 Ківерцівського відділу поліції Головного управління НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 При виїзді на місце події працівниками СРПП виявлено невідому особу в стані алкогольного сп'яніння з тілесними ушкодженнями. Також, на місці події перебували два працівники лісової охорони та візуально знайомий інспектору ОСОБА_1. чоловік на ім'я ОСОБА_4, який і повідомив йому про те, що керуючи власним автомобілем марки «Додж-Нітро» здійснив наїзд на пішохода, який лежав на проїжджій частині дороги.

Після того, як карета швидкої допомоги забрала потерпілого з місця події, ОСОБА_1 повідомив інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №3 Ківерцівського відділу поліції Головного управління НП у Волинській області майора поліції ОСОБА_8 про факт виявлення невідомої особи з тілесними ушкодженнями, однак не вказав через, що вказані тілесні ушкодження були спричинені, що підтверджується електронним рапортом ОСОБА_1 В подальшому працівники СРПП на службовому автомобілі поїхали вслід за каретою швидкої допомоги в Ківерцівську районну лікарню. В лікарні потерпілого опитати не виявилось можливим, оскільки той перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння, а тому ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 прийнято рішення виїхати на місце події для встановлення власника автомобіля «Додж-Нітро», якого на місці вже не було.

Також, під час проведення службового розслідування встановлено, що 19.01.2018 о 01 год. 38 хв. до Ківерцівського ВП Головного управління НП у Волинській області з Ківерцівської районної лікарні надійшло повідомлення, про те, що в лікувальний заклад доставлено гр. ОСОБА_4 з множинними тілесними ушкодженнями, яке зареєстровано в Журналі ЄО Ківерцівського ВП Головного управління НП у Волинській області за №372 від 19.01.2018. Того ж дня за матеріалами, зареєстрованими в ЄО Ківерцівського ВП Головного управління НП у Волинській області за №372 від 19.01.2018 відомості були внесені до ЄРДР за №0000057 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України. Збір матеріалів за вказаним фактом здійснювала слідчо-оперативна група підрозділу безпосередньо в приміщенні Ківерцівської районної лікарні вже 19.01.2018.

30.05.2018 року представниками Слідчого управління Головного управління НП у Волинській області, які входять до складу комісії Головного управління НП по проведенню службового розслідування, з метою встановлення матеріалів, які були зібрані на місці події нарядом поліції «КЛЕВЕР-11» у складі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які були направлені на першочергове повідомлення, вивчено матеріали кримінального провадження №0000057 від 19.01.2018, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

За результатами вивчення встановлено, що працівником поліції ОСОБА_1, в порушення вимог Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 №940 (далі - Інструкція №940-2012), Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575 (далі - Інструкція №575-2017) та Методичних рекомендацій з питань підвищення ефективності взаємодії між територіальними органами поліції, їх територіальними (відокремленими) підрозділами, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх підрозділами щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, забезпечення публічної безпеки і порядку від 28.01.2017 №1009/05/20-2017 (далі - Методичні рекомендації №1009/05/20-2017), не з'ясовано обставин вчиненого кримінального правопорушення, свідків, очевидців події, прикмет правопорушника, не зібрано інші відомості, що могли бути використані як докази, і як наслідок, непрофесійні дії ОСОБА_1 на місці події призвели до того, що на даний час кримінальне провадження №0000057 від 19.01.2018, відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, є нерозкритим, особа злочинця не встановлена.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пункту 2.4. Інструкції №940-2012, старший наряду (СОГ, ОГ, ГШР, наряду патрульно-постової та дорожньо-патрульної служб), який перший з'явився на місці події, негайно інформує чергову частину ОВС про час фактичного прибуття. Також, відповідно до пункту 3.2.2 Інструкції №940-2012, працівник поліції зобов'язаний виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством.

Згідно з пунктом 11 Інструкції №575-2017, дільничний офіцер поліції (поліцейський патрульної поліції) на місці події: 1) до прибуття СОГ забезпечує охорону місця події, збереження слідів учиненого кримінального правопорушення та в разі необхідності організовує надання невідкладної медичної допомоги потерпілим особам; 2) з'ясовує обставини вчиненого кримінального правопорушення, установлює свідків, очевидців події, прикмети правопорушників, збирає інші відомості, що можуть бути використані як докази; 3) інформує уповноваженого працівника чергової частини органу, підрозділу поліції про обставини вчинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, для вжиття невідкладних заходів щодо їх затримання; 4) з прибуттям СОГ негайно інформує слідчого про одержані дані щодо обставин учинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, для їх подальшої фіксації шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з пунктом 5 Інструкції №575-2017, швидке та повне розслідування і розкриття кримінальних правопорушень досягається шляхом поєднання зусиль усіх органів та підрозділів поліції, забезпечення належного рівня їх взаємодії відповідно до вимог законодавства щодо отримання, збирання, накопичення та використання інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розслідуванню і розкриттю, що є невід'ємним завданням для всіх працівників поліції.

Відповідно до пункту 8 Інструкції №575-2017, збір інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, виявленню та припиненню виявлених кримінальних правопорушень, здійснюється всіма працівниками поліції в межах службових обов'язків, які визначені законодавством. Збір, реєстрація, накопичення, зберігання, поширення відомостей про особу працівниками поліції здійснюється із дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Суд першої інстанції правильно вважав, що до безпосередніх обов'язків кожного поліцейського віднесено, зокрема, дотримання вимог Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 №940, Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575 та Методичних рекомендацій з питань підвищення ефективності взаємодії між територіальними органами поліції, їх територіальними (відокремленими) підрозділами, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх підрозділами щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, забезпечення публічної безпеки і порядку від 28.01.2017 №1009/05/20-2017. Проте, ОСОБА_1 під час події, яка мала місце 18.01.2018, вищевказаних вимог нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції не дотримався. Отже, за такі дії до особи-порушника повинні застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Крім того, судом вірно зазначено, що згідно ст.14 Дисциплінарного статуту в разі вчинення особою РНС дисциплінарного проступку право обирати вид дисциплінарного стягнення належить начальнику. При цьому останній повинен враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з'ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Отже, начальникові Головного управління НП у Волинській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів суду належними та допустимими доказами правомірність та законність своїх дій у застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення згідно з оскаржуваним наказом від 01.06.2018 №608/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників Головного управління НП у Волинській області», а позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Як уже зазначалось вище, підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення з органів поліції, слугував висновок службового розслідування за фактами можливих порушень, вказаних в службовому листі ДКЗ НП України від 22.05.2018 №5885/09/12-2018, затверджений 01.06.2018, відповідно до пункту 3 якого комісія вважала за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до порушень вимог Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 №940, Інструкції організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575, Методичних рекомендацій з питань підвищення ефективності взаємодії між територіальними органами поліції, їх територіальними (відокремленими) підрозділами, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх підрозділами щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, забезпечення публічної безпеки і порядку від 28.01.2017 №1009/05/20-2017 та виразилося в неналежному реагуванні на повідомлення про правопорушення, не вжитті відповідних заходів щодо затримання правопорушника на місці події, що як наслідок призвело до тяжких наслідків та уникнення особою, яка скоїла злочин встановленої законом кримінальної відповідальності, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити із органів поліції.

Однак, за такі ж дії, згідно вказаного висновку службового розслідування, комісія вважала за доцільне капітана поліції ОСОБА_3, старшого за званням та старшого наряду патрульної поліції, котрий виїжджав на місце події, попередити про неповну посадову відповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 01.06.2018 №608/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників ГУ НП у Волинській області» за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до порушень вимог Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 №940, Інструкції організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575, Методичних рекомендацій з питань підвищення ефективності взаємодії між територіальними органами поліції, їх територіальними (відокремленими) підрозділами, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх підрозділами щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, забезпечення публічної безпеки і порядку від 28.01.2017 №1009/05/20-2017 та виразилося в неналежному реагуванні на повідомлення про правопорушення, не вжитті відповідних заходів щодо затримання правопорушника на місці події, що як наслідок призвело до тяжких наслідків та уникнення особою, яка скоїла злочин встановленої законом кримінальної відповідальності, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено із органів поліції.

При цьому такі ж підстави зазначені у вказаному наказі, де ОСОБА_3, попереджено про неповну посадову відповідність.

Інших підстав ні в висновку, ні в оскаржуваному наказі, які б давали підстави відповідачу застосовувати до позивача більш суворе стягнення не зазначено.

З огляду на це суд апеляційної інстанції вважає слушним твердження апелянта, що суд першої інстанції мав дослідити обґрунтованість і пропорційність застосування «виняткового виду» дисциплінарного стягнення, а також розумність та співмірність застосування відповідного стягнення.

Межі розсуду (дискреції) суб'єкта владних повноважень повинні визначатись чіткими критеріями.

Відповідно п.64-66 Контрольного списку запитань для оцінки дотримання верховенства права, прийнятого Європейською комісією «За демократію через право» (Венеційська комісія) від 18.03.2016 р., необмежені повноваження виконавчих органів суперечать принципу верховенства права. В цілях захисту від свавілля, закон повинен визначати об'єм будь-яких повноважень. Зловживання дискреційними повноваженнями повинно підлягати судовому чи іншому незалежному контролю.

Як зазначено у п.52 Доповіді Європейської комісії «За демократію через право» (Венеційська комісія) від 25-26.03.2011 р., дискреційні повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб, їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необгрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 21-415а14 від 30.09.2014 р., припинення державної служби є крайнім заходом відповідальності державного службовця, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності. Верховний Суд України зазначає про мотивованість застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення та ретельність проведення відповідного службового розслідування.

Щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд».

У цьому ж науковому висновку вказується про те, що суб'єкт владних повноважень повинен використовувати дискреційне повноваження з метою, з якою воно було надано з урахуванням принципу об'єктивності (обґрунтованості), тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); має здійснюватися своєчасно, тобто протягом розумного строку; безсторонньо, неупереджено, пропорційно; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

При реалізації дискреційного повноваження суб'єкт владних повноважень зобов'язаний поважати основоположні права особи, додержуватися конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Отже, реалізація дискреційного повноваження щодо застосування виняткового виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби має відповідати критеріям обґрунтованості, розумності, пропорційності і не повинна здійснюватись у свавільний спосіб.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідач у даній спірній ситуації діяв свавільно, оскільки за одне і те ж порушення застосував до позивача більш суворе покарання ніж до іншої особи, яка при цьому була, як старша за званням так і старшою наряду, що прибув на місце події.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи, а позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.308, п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 0340/1328/18.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати наказ №608/в від 01 червня 2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів впливу до працівників ГУ НП у Волинській області», виданий т.в.о. начальника головного управління Національної поліції у Волинській області полковником поліції Козаком С.Р., в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Поновити ОСОБА_1 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ківерцівського ВП Головного управління Національної поліції у Волинській області в органах поліції з 01.06.2018.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді І. В. Глушко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 05.02.19