Справа № 233/139/19
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

06 лютого 2019 р. Справа №233/139/19

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Чучко В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до завідуючої медичної частини філії №6 Державної установи «Центр охорони здоров'я кримінально-виконавчої служби України в Дніпропетровській та Донецькій областях» лікаря терапевта Воронової Тетяни Вікторівни, про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до завідуючої медичної частини філії №6 Державної установи «Центр охорони здоров'я кримінально-виконавчої служби України в Дніпропетровській та Донецькій областях» лікаря терапевта Воронової Тетяни Вікторівни про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з забороною обіймати лікарську посаду строком на 3 роки.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.01.2019 року адміністративний позов передано на розгляд Донецького окружного адміністративного суду.

Вивчивши заявлений адміністративний позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Як вбачається зі змісту позову, позивач вважає незаконною бездіяльність лікаря-терапевта із надання медичної допомоги, та просить притягти її до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, суб'єктом владних повноважень, окрім органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадової чи службової особи, може бути також інший суб'єкт у разі виконання ним делегованих повноважень.

Як вбачається з частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом зокрема визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Частина перша статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

З урахуванням наведеного, лікар-терапевт, який є відповідачем у даній справі, не є суб'єктом владних повноважень та не виконує публічно-владних управлінських функцій, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини не мають публічно-правового змісту, а лікар не уповноважений здійснювати управлінські адміністративні функції стосовно позивача.

Разом з цим, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу забезпечення належних умов утримання засудженого (позивача) в місці позбавлення волі, а саме: надання позивачу належної медичної допомоги лікарем, який є представником адміністрації установи виконання покарань.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором в розумінні КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

При цьому, під владними повноваженнями треба розуміти засновані на нормах публічного права можливості суб'єктів публічної влади (суб'єктів владних повноважень) видавати юридичні акти та вчиняти дії, спрямовані на забезпечення реалізації публічного інтересу.

Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер).

Разом з тим, у відповідності до ст. 116 Кримінально-виконавчого кодексу України у місцях позбавлення волі організовуються необхідні лікувально-профілактичні заклади Лікувально-профілактична і санітарно-протиепідемічна робота в місцях позбавлення волі організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров'я. Адміністрація колоній зобов'язана виконувати необхідні медичні вимоги, що забезпечують охорону здоров'я засуджених.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач у правовідносинах щодо забезпечення належних умов утримання засуджених (в частині надання медичної допомоги) не виконує владно-управлінських функцій, а здійснює повноваження відповідно до норм Кримінально-виконавчого кодексу України, як представник адміністрації установи виконання покарань.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, суд вбачає наявними підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Разом з цим суд роз'яснює право позивача на оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань в частині незабезпечення належної медичної допомоги лікарем такої установи, відповідно до пункту 13-1 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до завідуючої медичної частини філії №6 Державної установи «Центр охорони здоров'я кримінально-виконавчої служби України в Дніпропетровській та Донецькій областях» лікаря терапевта Воронової Тетяни Вікторівни, про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

2. Копію ухвали разом із екземпляром позовної заяви та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 лютого 2019 року.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Чучко В.М.