Справа № 320/483/19
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2019 року м. Київ Справа № 320/483/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши

позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Будінвест"

до

1) Головного управління ДФС у Київській області,

2) Державної фіскальної служби України

про

визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рось-Будінвест" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі – відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі – відповідач-2), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 05.09.2018 № 906479/41685249; зобов’язати відповідача-2 зареєструвати податкову накладну від 01.08.2018 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац другий частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI).

Судом встановлено, що позивачем об'єднано у позовній заяві дві позовні вимоги немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру повинен складати 3842,00 грн.

Разом з тим, в якості доказів сплати позивачем судового збору за подання даного адміністративного позову ним надано суду платіжне доручення від 28.01.2019 № 285 про сплату судового збору у сумі 1921,00 грн, тобто за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Суд також звертає увагу позивача на те, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до положень частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов’язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб’єкта владних повноважень (частина четверта статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб'єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб'єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач скористався наданим йому статтею 56 Податкового кодексу України правом на оскарження рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 05.09.2018 № 906479/41685249 шляхом подання скарги до комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг.

Скаргу позивача рішенням комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 27.09.2018 № 32985/41685249/2, залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.09.2018 № 906479/41685249 – без змін.

Водночас з даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 30.01.2019, тобто з порушенням строку звернення до адміністративного суду, визначеного частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому слід зазначити, що конкретної дати отримання позивачем оскаржуваного рішення ним не зазначено, жодних обставин, які б дозволили відраховувати цей строк від іншої дати, не наведено, у зв’язку з чим суд позбавлений можливості перевірити додержання позивачем вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: письмових пояснень із зазначенням дати отримання оскаржуваного рішення (а у разі пропуску строку звернення до суду, визначеного частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, - заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку); оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.