Справа № 2а-1426/09/0870(СН/808/8/17)
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 лютого 2019 року

м. Київ

справа №2а-1426/09/0870(СН/808/8/17)

адміністративне провадження №К/9901/2745/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» звернулось до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в якому просило суд:

- визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби №/0 від 18.07.2008, №/1 від 25.09.2008, №/2 від 04.12.2008, №/3 від 11.02.2009;

- визнати недійсними прийняті по результатам розгляду скарг позивача рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби №10633/10/25-016 від 25.09.08, рішення Державної податкової служби в Запорізькій області №5363/10/25-020 від 03.12.2008 та рішення Державної податкової служби України №999/6/25-0115 від 07.02.2009;

- визнати незаконними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби та Державної податкової служби в Запорізькій області щодо відмови у прийнятті від Акціонерного банку «Металург» декларацій з уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань за попередні періоди 2005-2006 роки;

- визнати незаконними рішення, що містяться в листах Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби №7349/10/08-07 від 23.06.2008 та Державної податкової адміністрації в Запорізькій області;

- зобов'язати Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби прийняти в роботу та уточнити розрахунки податкових зобов'язань Акціонерного банку «Металург» за відомостями, що містяться в деклараціях банку з уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань за попередні періоди 2005-2006 років.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 17.01.2019 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду. Одночасно заявником до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.

При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником підстав пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись частиною п'ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з'ясовано, що постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 була розглянута у відкритому судовому засіданні та набрала законної сили з дати її прийняття. Повний текст постанови складено 14.09.2018.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 15.10.2018, в той час, як касаційну скаргу відповідачем подано до Верховного Суду 17.01.2019, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги відповідач вказує на те, що вперше Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17) в межах встановленого частиною другою статті 212 КАС України строку.

Ухвалою Верховного Суду від 26.11.2018 відповідачу було відмовлено у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків, а касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв'язку з тим, що заявником не усунуто недоліки, які слати підставою для залишення касаційної скарги без руху (ненадання документа про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом).

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вдруге 17.01.2019, тобто після значного спливу часу з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги, подало касаційну скаргу у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17) з пропуском встановленого КАС України строку касаційного оскарження судових рішень.

Доводи податкового органу про поважність причин пропуску строку при поданні касаційної скарги зводяться до того, що сплата судового збору всіма територіальними підрозділами з 01.11.2016 здійснюється тільки через Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби за доповідними записками заявників. Після сплати судового збору, платіжні доручення надсилаються до територіальних підрозділів та направляються до судів. Ця процедура займає тривалий час. Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, якому були передані всі судові справи відповідача, були вжиті всі заходи для сплати судового збору у даній справі. Проте, станом на момент постановлення ухвали Верховного Суду від 26.11.2018 сплатити судовий збір за подання такої не було можливим через арешт бюджетного рахунку податкового органу. Така можливість з'явилась тільки в кінці грудня 2018 року.

На підтвердження вказаних обставин, до клопотання про поновлення строку касаційного оскарження податковим органом надано доповідні записки від 25.09.2018, від 20.11.2018 щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17) та платіжні доручення від 27.12.2018 №3314 та №3371 щодо сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

На думку податкового органу, приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України (надання документа про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом) та дотримання процесуальних строків касаційного оскарження при первинному зверненні до суду касаційної інстанції є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційної провадження.

Кім того, заявник зазначає, що повернення касаційної скарги заявнику не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в межах наданого суб'єкту владних повноважень річного строку, при цьому строк на касаційне оскарження має бути поновлено судом незалежно від причин його пропуску.

Разом з тим, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв'язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Разом з тим, у заяві про поновлення строку касаційного оскарження податковим органом не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об'єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення (після сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17), а саме з 27.12.2018) до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

У випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом, відповідач має право звернутися до Верховного Суду з відповідною обґрунтованою заявою.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого відповідач має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції обґрунтовану заяву, вказавши інші підстави та надавши належні докази на підтвердження поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 169, 248, 327, 329, 330, 332, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду