Справа № 520/10857/18
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 р. № 520/10857/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія", третя особа - Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради про припинення юридичної особи,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд припинити юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія" ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.07.2015 проведено державну реєстрацію Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компані" за № 0066519. Керівником та засновником товариства є - ОСОБА_1. Вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2018 по справі №640/4646/18 встановлено, що ОСОБА_1 не маючи засобів для здійснення господарської діяльності, не маючи намір здійснювати таку діяльність подала документи для проведення державної реєстрації ТОВ "Українська деревозаготовлююча компанія". Вказаним вироком ОСОБА_1 визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України. Таким чином, позивач вважає підтвердженим факт ведення підприємством незаконної господарської діяльності, яка полягала у протиправному переведенні безготівкових коштів у готівку, що, у свою чергу, зумовлює наявність підстав для припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія".

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та 06.07.2015 набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним номером 39877159. Вказана юридична особа перебуває на обліку в Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Керівником та засновником Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія" є - ОСОБА_1.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2018 по справі №640/4646/18 за ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

Зазначеним вироком встановлено, що 08.09.2016, знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 підписала заздалегідь підготовлені невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, документи, які відповідно до Закону подаються для проведення державної реєстрації підприємства ТОВ "Українська деревозаготовлююча компанія", а саме: статут ТОВ "Українська деревозаготовлююча компанія", до якого внесено завідомо неправдиві відомості про учасника Товариств ОСОБА_1; договір купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ "Українська деревозаготовлююча компанія" від 07.09.2016, до якого внесено завідомо неправдиві відомості про передачу у власність ОСОБА_1 частки у статутному капіталі Товариства вартістю 10000,00 грн, що становить 100%. На підставі вищевказаних документів ТОВ "Українська деревозаготовлююча компанія" - статуту та договору купівлі-продажу корпоративних прав від 07.09.2016, поданих 09.09.2016 року особа встановлено як "Касьяненко"/матеріали відносно якої виділено в окреме провадження/, за довіреністю від імені ОСОБА_1, до управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту реєстрації Харківської міської ради, державним реєстратором ОСОБА_3 09.09.2016 року здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Українська деревозаготовлююча компанія" за номером запису №2066519. Після оформлення на ім'я ОСОБА_1 документів, необхідних для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Українська деревозаготовлююча компанія", остання отримала попередньо обумовлену суму винагороди у вигляді грошових коштів у загальному розмірі 250 гривень.

З наявністю вказаного судового рішення позивач пов'язував підтвердження факту ведення підприємством незаконної господарської діяльності, яка полягала у протиправному переведенні безготівкових коштів у готівку, а тому, звернувся до суду з зазначеним позовом, розглядаючи який по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України, контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців.

За змістом статті 55-1 Господарського кодексу України, ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов'язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Так, частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" унормовано, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (частини 1 статті 3 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Відповідно до частини 6 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень щодо проведення реєстраційної дії для примусового виконання здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами частини 12 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі, зокрема, судового рішення про припинення юридичної особи, не повязаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Системно аналізуючи встановлені судом обставини та зазначені нормативні положення, суд зазначає, що у період, починаючи з 2015 року відповідач фактично не здійснював підприємницьку діяльність від імені товариства.

Оскільки вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2018 по справі № 640/4646/18 встановлена наявність протиправного діяння з боку керівника та засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія", зазначені обставини, в силу частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України є такими, що не підлягають доказуванню.

За вказаних обставин, суд зазначає, що хоча й на час набрання законної сили вироком та наразі, норма частини 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" щодо підстав для постановляння судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи не діє, поряд з цим, Податковий кодекс містить в собі положення, якими нормативно закріплено право контролюючого органу в установленому законом порядку звертатись до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб.

У такий спосіб, в даному випадку, реалізується механізм у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, у тому числі, за наявності ознак фіктивності, унормованих статтею 55-1 Господарського кодексу України, які дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи, та котрі у судовому порядку були достеменно встановлені вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2018 по справі № 640/4646/18, який набрав законної сили.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами, на виконання вимог статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України було доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову та припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія", яка була проведена за документами, що містять в собі завідомо неправдиві відомості.

Згідно частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, що суд кваліфікує як відсутність доказів правомірності прийняття спірного рішення та, відповідно, визнання позову.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія" (вул. Механізаторів, буд. 4, м. Харків, 61075, код 39877159), третя особа - Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту реєстрації Харківської міської ради (пр-т Тракторобудівників, б. 144, м. Харків, 61121, код 26488128) про припинення юридичної особи - задовольнити.

Припинити юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська деревозаготовлююча компанія" (вул. Механізаторів, буд. 4, м. Харків, 61075, код 39877159).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Чудних