Справа № 480/4116/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 р. Справа №480/4116/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника відповідача - Сєдєлєвої Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ Держгеокадастру у Сумській області, викладені у листах від 03.08.2018 №М-8693-374421-18 та від 20.09.2018 №М-10768-4378/21-18 про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,64га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області;

2) зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл ОСОБА_2, згідно поданої ним заяви, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,64га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області.

Свої вимоги мотивував тим, що відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою суперечать нормам Земельного кодексу України. Відмічає, що підставою для відмови в наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Однак, в даному випадку, відповідач жодної з них у відповідях не навів.

Ухвалою суду від 12.11.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.11.2018 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.15-17), в якому, з урахуванням поданих доказів, просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області на звернення позивача листом від 20.09.2018 повідомило, що на виконання доручення Голови Держземагентства України від 01.07.2014 №349/3-14-01 ГУ Держгеокадастру у Сумській області проводиться робота по першочерговому забезпеченню земельними ділянками військовослужбовців, які беруть участь у виконанні завдань щодо здійснення антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України. Земельна ділянка, зазначена на доданих графічних матеріалах, буде зарезервована для подальшої передачі ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства та про резерв даної земельної ділянки Головним управлінням направлено листи до Добрянської сільської ради Великописарівського району та Великописарівської районної державної адміністрації з наданням відповідних графічних матеріалів.

Крім того, у відзиві зазначила, що вимога зобов'язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Суд не вправі зобов'язати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом.

Також, 29.11.2018 відповідачем було подано до суду доповнення до відзиву на позовну заяву (а.с.26), в якому, з урахуванням поданих доказів представник зазначила, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області листом від 24.10.2018 №М-12043-4823/21-18 повідомило ОСОБА_2, що відповідно до інформаційної довідки наданої Міжрайонним управлінням у Великописарівському та Краснопільському районах ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 19.10.18 №1252/413-18 на земельну ділянку, яка планується ОСОБА_2 до відведення, надавався наказ іншому громадянину-жителю села Добрянське. Тому запропоновано було уточнити бажане місце розташування земельної ділянки та повторно звернутись до Головного управління з відповідним зверненням.

Крім іншого, спірна земельна ділянка, частково накладається на земельну ділянку, на яку розроблено проект землеустрою на ім'я ОСОБА_3

Ухвалою суду від 30.11.2018 було ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 24.12.2018 (а.с.37).

24.12.2018 судове засідання було відкладено на 24.01.2019 за клопотанням представника відповідача (а.с.50).

24.01.2019 в судовому засіданні було оголошено перерву до 01.02.2019 за клопотанням представника позивача (а.с.55).

В судове засідання 01.02.2019 представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.56), про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.10 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що представник позивача, а тому і позивач, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, клопотань про відкладення судового засідання не подали, про причини неявки суд не повідомили, суд з урахуванням вказаних вище норм Кодексу адміністративного судочинства України, вважав можливим розглядати справу у відсутності позивача та його представника.

В судовому засіданні представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та доповненні до відзиву, з урахуванням поданих раніше доказів.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.07.2018 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,64га, яка розташована за межами населеного пункту на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області (а.с.46). До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, копія паспорту та РНОКПП, листи-прохання та погодження Добрянської сільської ради (а.с.6,8,9зворот).

Листом від 03.08.2018 №М-8693-3744/21-18 (а.с.47) відповідач повідомив позивача, що на виконання розпоряджень Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 №333-р та від 22.09.16 №688-р, керуючись рішенням рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 №2/1 Головним управлінням був направлений запит до органу місцевого самоврядування щодо висловлення позиції на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. На даний запит до Головного управління 03.07.2018 за №375 надійшов лист Добрянської сільської ради щодо погодження відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, який суперечив ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Враховуючи вищевикладене, під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності повинно приймати до уваги позицію органів місцевого самоврядування, що базується на принципі колегіальності.

22.08.2018 позивач повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,64га, яка розташована за межами населеного пункту на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області (а.с.20). До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, копія паспорту та РНОКПП, рішення ради (а.с.7).

Листом від 20.09.2018 №М-10768-4378/21-18 (а.с.9,21) відповідач повідомив позивача, що на виконання плану заходів визначених Планом - графіком дій, що створений з метою належного виконання окремого доручення Голови Держземагентства України від 01.07.2014 № 349/3-14-01, доручення першого Віце-прем'єр-міністра України від 10.06.2014 №20815/1/1-14 щодо поширення ініціативи Держземагентства України в частині забезпечення реалізації конституційних прав військовослужбовцями строкової військової служби, осіб рядового і начальницького складу, працівників та службовців, які беруть безпосередньо участь в антитерористичних операціях і забезпечені правопорядку на державному кордоні на безоплатне одержання у власність земельних ділянок, ГУ Держгеокадастру у Сумській області проводиться робота по першочерговому забезпеченню земельними ділянками військовослужбовців, які беруть участь у виконанні завдань щодо здійснення антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України.

Враховуючи рішення 31 сесії сьомого скликання Добрянської сільської ради від 20.08.2018 земельна ділянка, зазначена на графічних матеріалах, доданих до звернення, буде включена в перелік земельних ділянок, зарезервованих для подальшої передачі ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства.

Також було зазначено, що про резерв даної земельної ділянки Головним управлінням направлено листи до Добрянської сільської ради Великописарівського району та Великописарівської районної державної адміністрації з наданням відповідних графічних матеріалів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. «а» ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст.118 Земельного кодексу України відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов'язків, зобов'язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з'ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви. Однак, жодної з наведених у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем у жодній оскаржуваній відповіді не зазначено.

Відповідач, розглядаючи заяви ОСОБА_2 від 05.07.2018 та від 22.08.2018, повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, у випадку надання відмови, ГУ Держгеокадастру у Сумській області повинно було керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст.118 Земельного кодексу України.

Натомість, у листах від 03.08.2018 та від 20.09.2018 відповідач, без посилання на будь-які норми, визначені Земельним кодексом України для розгляду таких звернень, повідомив позивача з посиланням на доручення Голови Держземагентства України від 01.07.2014 №349/3-14-01 та доручення першого Віце-прем'єр-міністра України від 10.06.2014 №20815/1/1-14 про те, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області проводиться робота по першочерговому забезпеченню земельними ділянками військовослужбовців, які беруть участь у виконанні завдань щодо здійснення антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України, а також, з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 №333-р, від 22.09.16 №688-р та на рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 №2/1 на те, що Головне управління під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності повинно приймати до уваги позицію органів місцевого самоврядування.

Однак, вказані підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованими та не передбачені приписами Земельного кодексу Україну. В самих листах, всупереч вказаним вище приписам Земельного кодексу України, відповідачем не зазначено, в чому саме місце розташування земельної ділянки, що планується до відведення, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, чи генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Посилання відповідача на рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 №2/1, яким, доручено начальникам головних управлінь Держземагентства в областях за зверненнями фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою, є безпідставним. Таке рішення колегії є розпорядчим, а не нормативним документом, а врахування чи неврахування позиції місцевої ради під час вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачено чинним законодавством та, відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, не є підставою для відмови у наданні такого дозволу. Тим паче, що таке погодження було надано, в тому числі і у вигляді рішення ради.

Крім того, посилання відповідача на розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 №333-р та від 22.09.2016 №688-р також є безпідставним, оскільки даними розпорядженнями схвалено Концепцію реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні та затверджено план заходів щодо її виконання, однак вони не встановлюють жодних норм у галузі регулювання земельних відносин. Крім того, відповідно до Закону України «Про Кабінет Міністрів України» розпорядження є актом Кабінету Міністрів України, який видається з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань, а тому посилання на такі документи як на підставу для унормування порядку отримання позиції органу місцевого самоврядування щодо проекту землеустрою є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_2, в задоволенні заяв від 05.07.2018 та від 22.08.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не дотримався вимог Земельного кодексу України, дані рішення не можуть відповідати приписам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити з огляду на наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2018 ГУ Держгеокадастру у Сумській області наказами №18-8188/16-18-СГ (а.с.35), №18-8194/16-18-СГ (а.с.33) було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано у власність спірну земельну ділянку ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Зважаючи на викладене, суд не має правових підстав для зобов'язання відповідача надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 0,64га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, з огляду на наявне право інших осіб на вказану земельну ділянку, та враховуючи те, що дані обставини, зазначені відповідачем у відзиві, не були підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

З урахуванням вказаного, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, однак, на підставі ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, суд вважає необхідним вийти за межі заявлених позовних вимог і зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.07.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,64га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, з урахуванням висновків суду.

Щодо доводів відповідача про дискреційні повноваження, суд зазначає, що згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти відмову або надати дозвіл. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

При цьому, слід зазначити, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб'єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов'язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Отже, застосування судами зазначеного способу захисту права не можливо вважати втручанням у дискреційні повноваження такого суб'єкта владних повноважень.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 22.03.2018 (справа №823/795/17), від 27.02.2018 (справа №816/591/15-а).

Враховуючи, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області протиправно двічі відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства відповідно до поданих ним заяв від 05.07.2018 та від 22.08.2018, з підстав, не передбачених Земельним кодексом України, суд вважає, що в даному випадку не буде втручанням суду в дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Сумській області, а зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву від 05.07.2018 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 0,64га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, буде обґрунтованим, повним та належним способом захисту порушеного права позивача, оскільки відповідач протиправно надав формальні відмови з підстав, не передбачених діючим законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи є докази понесення позивачем витрат на сплату судового збору в розмірі 1409,60грн., що підтверджується квитанцією №1 від 30.10.2018 (а.с.3). У зв'язку з цим, враховуючи вказані вище норми, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області вказану суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, Сумська область, м.Суми, вул.Петропавлівська, буд.108, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладених у листах від 03.08.2018 №М-8693-3744/21-18 та від 20.09.2018 №М-10768-4378/21-18 про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,64га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 05.07.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,64га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, Сумська область, м.Суми, вул.Петропавлівська, буд.108, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06.02.2019.

Суддя І.Г. Шевченко