Справа № 810/2760/17
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2760/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року (повний текст рішення виготовлено 16.10.2018) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України від 21.07.2017 № KT-UA-2017 про визначення коду товару.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на підставі проведених експертиз відібраних зразків товару, було зроблено висновок КНДІСЕ від 26.04.2017 №5911/17-34, що товар позивача (соєве борошно) є нічим іншим, як ферментованим та висушеним соєвим концентратом, а саме ЕР 200 для виробництва якого використовується соя та специфічні молочні бактерії.

У зв'язку з чим, відповідач зазначив, що товар, який піддавався вищезазначеній обробці, вже не може вважатися соєвим борошном, і не може класифікуватися за товарною позицією 2304 УКТ ЗЕД "Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані", оскільки імпортований позивачем продукт використовується для годівлі тварин (2309 УКТ ЗЕД - продукти, що використовуються для годівлі тварин).

Крім того, апелянт зазначив, що судом першої інстанції надано неналежну оцінку доводам відповідача щодо присутності посадових осіб Міжрегіональної митниці під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів. Посадові особи Міжрегіональної митниці як органу доходів і зборів можуть бути залучені до митних формальностей (митний огляд, відбір проб та зразків товарів), що здійснюються в зоні діяльності іншої митниці.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 17.12.2018 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно із ст. 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.12.2015 між ТОВ "Торговий Дім "Світ-Агро" (Покупець) та Agrolife GmbH, Німеччина (Продавець) було укладено контракт №ЕР 22/12/15, за умовами якого Продавець продає, а Покупець - купує "Товар", за якістю, цінами, у строки та на умовах, які визначені нижче та є обов'язковими для обох сторін.

01.09.2016 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" (Замовник) було укладено договір про надання митно-брокерських послуг №СА 01-16, за умовами якого Виконавець зобов'язується надати послуги по декларуванню та митному оформленню в митних органах України товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Замовника, що переміщуються через митний кордон України (далі - Товари), а також надавати комплексні консультативні послуги.

22.03.2017 з метою проведення митного оформлення партії товару за контрактом від 22.12.2015 № ЕР 22/12/15 з компанією „Agrolife GmbH" (Німеччина) до відділу митного оформлення №3 митного поста "Східний термінал" Київської митниці ДФС фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" було подано митну декларацію №UA125030/2017/104759 (далі - МД №UA125030/2017/104759 у митному режимі імпорту.

Відповідно до графи 31 МД №UA125030/2017/104759 заявлено наступний товар: Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 - 22000 кг у вигляді порошку, призначене для приготування кормів для тварин, що містить у своєму складі: вміст сирового протеїну 54,3%, сирого жиру в перерахунку на суху речовину 1,7%, масова частка вологи та летких речовин 9,1%. Країна походження - DK, Торгівельна марка - European Protein, Виробник - European Protein AS.

Відповідно до графи 33 МД № UA125030/2017/104759 визначено код товару згідно УКТЗЕД- 23040000.

Згідно із графою 47 МД № UA125030/2017/104759 ставка мита 0% та відповідно 0,00 грн.; ставка ПДВ 20%, що становить 87419,61 грн.

Міжрегіональна митниця Державної фіскальної служби звернулась з листом від 20.03.2017 №87/7/30-70-20-17 до Київської митниці ДФС, у якому у зв'язку з проведенням заходів щодо недопущення порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності установленого порядку переміщення через митний кордон України товарів та отримання інформації про переміщення окремими суб'єктами ЗЕД товарів у митному режимі імпорту з можливим порушенням вимог митного законодавства, з метою недопущення порушень митного законодавства просила здійснювати митне оформлення товарів, які надходять на адресу ТОВ "ТД "Світ-Агро" з обов'язковим проведенням митного огляду та відбором зразків для проведення лабораторних досліджень.

22.03.2017 головним державним інспектором ВМО-3 м/п "Східний термінал" Київської митниці ДФС Соколовським В.І. у присутності агента з митного оформлення ТОВ "Світ-Агро" ОСОБА_2 були відібрані проби (зразки) товару - Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1, виробник товару European Protein AS, номер вагона, державний номер автомобіля, реквізити накладної НОМЕР_2/НОМЕР_3, обсяг 22000 кг, у кількості 2 кг, для подальшого проведення лабораторних досліджень з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно УКТЗЕД, що підтверджується актом про взяття проб (зразків) товарів від 22.03.2017.

З акту про взяття проб (зразків) товарів від 22.03.2017 та службової записки заступника начальника митного поста "Димитрово" - начальника ВМО №4 на адресу начальника юридичного відділу Київської митниці ДФС Падуна Є.В. від 11.05.2018 №300/10-70-64-05/21 (т.2, а.с.30-32) вбачається, що відбір проб (зразків) товару був здійснений у присутності посадових осіб Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби, а саме: старшого державного інспектора Міжрегіональної митниці Гузенка Сергія Івановича та старшого державного інспектора Міжрегіональної митниці Дендерука Андрія Васильовича.

З вказаної службової записки від 11.05.2018 №300/10-70-64-05/21 вбачається, що відібрані зразки (проби) товару були передані старшому державному інспектору Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби Гузенку Сергію Івановичу та старшому державному інспектору Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби Дендеруку Андрію Васильовичу для проведення наступних лабораторних досліджень.

Відібрані зразки (проби) були направлені Міжрегіональною митницею Державної фіскальної служби для проведення експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз листом від 23.03.2017 №13/10/30-70-20-16.

За результатами дослідження експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок експертного дослідження за результатами проведення комплексного дослідження від 26.04.2017 №5911/17-34, висновками якого встановлено, що надані на дослідження зразки соєвої продукції під найменуванням "Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1" (реєстраційні коди: 4974/1 та 4974/2) за встановленими показниками, зазначеними у дослідницькій частині висновку не відповідають назві, заявленій у гр.31 МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017. Тобто, заявлений товар за виявленими характеристиками компонентного складу, вмістом сирої клітковини, нерозчинної у 10% соляній кислоті золи та загальною енергетичною поживністю відповідає вимогам ДСТУ 4230:2003 Шрот соєвий кормовий. Загальні технічні умови.

Відібрані зразки товару, що надані на експертизу не відповідають даним заявленим у графі 31 МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017 за вмістом сирого протеїну, сирого жиру в перерахунку на суху речовину та масовою часткою вологи та летких речовин.

На підставі вказаного висновку Київською митницею ДФС було прийнято рішення про визначення коду товару від 21.07.2017 №КТ-UA-2017, яким заявлений у вищевказаній вантажній митній декларації товар класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що товар, який подано позивачем для проведення митного оформлення в повній мірі відповідає опису коду УКТ ЗЕД 2304 00 00 00, а тому позивач правомірно вказував саме цей код при здійсненні розмитнення такого товару. Крім того, суд прийшов до висновку, що відповідачем були допущені порушення процедури митного оформлення та митного контролю, які виразились у безпідставній участі у відборі зразків (проб) товару посадових осіб Міжрегіональної митниці ДФС, неправомірному ініціюванні Міжрегіональною митницею ДФС експертного дослідження у не спеціалізованій експертній установі, що своєю чергою свідчить про нездійснення митних формальностей органом, до компетенції якого вони належали, а саме Відділом митного оформлення №3 митного посту "Східний термінал" Київської митниці ДФС, що на думку суду, свідчить про те, що спірне рішення було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, є Митний кодекс України.

Статтею 67 Митного кодексу України визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньо-економічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з частиною першою статті 68 Митного кодексу ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої-четвертої, сьомої, восьмої статті 69 Митного кодексу України митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

При цьому, у частині п'ятій статті 69 Митного кодексу України передбачається існування складного випадку класифікації товару, під яким розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, запровадженої Всесвітньою митною організацією та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕТ провадиться з урахуванням визначальних характеристик товару та Основних правил інтерпретації класифікації товарів та пояснень до УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 3 глави "Основні правила інтерпретації УКТЗЕД" Митного тарифу України (далі - Митний тариф України), що є додатком до Закону України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-VII, у разі коли з будь-яких інших причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Пунктом 6 глави "Основні правила інтерпретації УКТЗЕД" Митного тарифу України визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Пунктом І розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщується через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 передбачено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України.

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності, зокрема: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Митного кодексу України; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо): зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Митного кодексу України.

Згідно із пунктом 5 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів передбачено, що у неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Як свідчать матеріали справи, позивач при здійсненні митного декларування товару вказав код УКТ ЗЕД товару 2304 00 00 00 для "Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 - 22000 кг у вигляді порошку, призначене для приготування кормів для тварин".

Відповідно до класифікації УКТ ЗЕД до групи 23 відносяться "Залишки і відходи харчової промисловості; готові корми для тварин".

Товарна позиція 2304 має назву "Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані".

Тобто, до вказаної товарної позиції належать саме тверді залишки (у нашому випадку мелені), одержані саме із сої в процесі вилучення з неї олії.

До розділу IV (куди входить і група 23 зі своєю товарною позицією 2304) існує лише одна примітка, що обмежується лише наданням визначення терміну "гранули".

До товарної позиції 2304 також існує єдина примітка (інші стосуються вже деталізації на рівні підпозицій та підкатегорій), яка викладена наступним чином: "До товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини, крім рослинних відходів, рослинних залишків і побічних продуктів такої переробки".

Оскільки відходи і залишки переробки сої винесені у власну окрему товарну позицію 2304 (з конкретним описом), вона відповідно до цієї примітки має пріоритет над товарною позицією 2309 (з загальним описом).

Таким чином, підстави відносити соєве борошно до товарної позиції 2309 відсутні, оскільки воно цілком очевидно зазначене в іншому місці номенклатури - 2304.

З метою забезпечення виконання Закону України від 19 вересня 2013 року № 584-VIII "Про Митний тариф України" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428 "Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" Наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.15 № 401 затверджено "Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що додаються".

Відповідно до змісту Пояснень товарна позиція з кодом 2304 включаються макуха та інші тверді відходи і залишки, що залишаються після добування олії із сої за допомогою розчинників, олійницького преса або роторного експелера. Ці відходи і залишки є ціннім кормом для тварин.

Відходи і залишки, що включаються до цієї товарної позиції, можуть бути у вигляді плиток (брикетів), борошна чи гранул.

У свою чергу, до товарної позиція 2309 містить примітка, що "До цієї товарної позиції включаються підсолоджені корми та готові кормові продукти, що складаються з суміші декількох поживних речовин, які призначені: для забезпечення тварин раціональним і збалансованим повсякденним раціоном (повноцінний корм); для одержання придатного повсякденного раціону шляхом додання в господарський (тобто зроблений у господарстві) корм органічних чи неорганічних речовин (додаткові корми); або для використання під час приготування повноцінних кормів або додаткових кормів".

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до експертних висновків Державного науково - дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок від 20.04.2018 №1633-Л/06 та №1634-Л/06 щодо товару "Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР 200/1 у вигляді порошку, партія 655 та 648/650 МД декларації № UA125030/2017/107571 від 04.05.2017 та № UA125030/2017/107588 від 04.05.2017 повідомлено, що "… За результатами проведеної експертизи досліджені продукти є однорідною сипкою масою. Продукти мають колір від блідо-жовтого до світло-коричневого. Запах всіх досліджуваних зразків - специфічний для продуктів, отриманих із соєвої сировини без сторонніх включень (т.1, а.с. 233).

Колегія суддів звертає увагу на лист Державного науково - дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок від 20.04.2018 №1629-Л/06/1, згідно з яким результати досліджень не суперечать відомостям виробника про те, що досліджені продукти є меленими твердими відходами або залишками у вигляді борошна, одержаними під час вилучення соєвої олії із сої за допомогою розчинників, та є цінним кормом для сільськогосподарських тварин і птиці.

При цьому, за показниками якості вказані продукти не можуть бути віднесені до готових кормів, комбікормів або кормових добавок для сільськогосподарських тварин та птиці і не можуть використовуватися для безпосередньої годівлі, а можугь застосовуватися для приготування кормів.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що встановлені характеристики продуктів свідчать про те, що вони: не відносяться до готових комбікормів та кормових добавок для сільськогосподарських тварин та птиці: не можуть використовуватися для безпосередньої годівлі тварин та птиці; можуть застосовуватися при приготуванні кормів та кормових сумішей в якості кормової сировини; є побічним продуктом олійно-екстракційного виробництва, а саме моно продуктом переробки сої у вигляді соєвого борошна; за результатами фізико-хімічних досліджень не мають ознак ферментативної активності, що підтверджує відсутність у їх складі ферментів/ферментних препаратів. Живих молочнокислих бактерій у складі проб не виявлено…" (т.1, а.с. 232).

Крім того, як вбачається з перекладу листа компанії-виробника, продукт ЕР200/1 - це найякісніша сировина для виробництва комбікормів для сільськогосподарських тварин, птиці, риб. Його отримують шляхом переробки соєвих бобів після вилучення з них олії, в результаті чого виробляється борошно соєве знежирене, яке призначене для приготування кормів для сільськогосподарських тварин та служить джерелом забезпечення тварин і птиці білками та виробленню енергії. Як вказано в листі процес виробництва починається з вилучення олії та шроту з соєвих бобів методом екстракції. Подрібнені соєві боби надходять в екстракційний апарат. Завдяки впливу розчинника видаляється соєвий шрот. З соєвих бобів просочених розчинником, видаляється соєва олія та розчинник. Наступний етап технологічного процесу виробництва ЕР200/1 починається з сушіння та розмелювання соєвого шроту після всіх попередніх операцій (т.1, а.с.90).

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що опис "борошна соєвого знежиреного" в повній мірі відповідає опису коду УКТ ЗЕД 2304 00 00 00, а тому позивач правомірно вказував саме цей код при здійсненні розмитнення такого товару.

Твердження відповідача на необхідність зазначення коду УКТ ЗЕД 2309 90 96 90 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки імпортований позивачем товар є монопродуктом, а не сумішшю, не містить підсолоджувачів та не є готовим кормом і тому не може включатися до товарної позиції 2309.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач обґрунтовано включив імпортований товар саме до товарної позиції 2304.

Щодо порушення відповідачем процедури митного контролю та митного оформлення товару, а саме безпідставно залучено до здійснення заходів митного оформлення спірного товару Міжрегіональну митницю ДФС, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для:1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;3) встановлення країни походження товарів;4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

Частиною 6 ст.356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.247 Митного кодексу України митне оформлення здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів органів доходів і зборів протягом робочого часу, встановленого для цих органів.

Згідно з ч.7ст.247 Митного кодексу України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи митні формальності можуть виконуватися органами доходів і зборів поза місцем розташування цих органів, а також поза робочим часом, установленим для них, на умовах, визначених цим Кодексом. Форма письмового звернення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи, митний декларант ТОВ "Торговий Дім "Агро-Світ", фізична особа-підприємець ОСОБА_2, подала МД №UA125030/2017/104759 з додатками до Відділу митного оформлення №3 митного посту "Східний термінал" Київської митниці ДФС.

Таким чином, митне оформлення та митний контроль товару мав бути здійснений виключно посадовими особами Відділу митного оформлення №3 митного посту "Східний термінал" Київської митниці ДФС.

Крім того, з акта про взяття проб (зразків) товарів від 22.03.2017 та службової записки заступника начальника митного поста "Димитрово" - начальника ВМО №4 на адресу начальника юридичного відділу Київської митниці ДФС Падуна Є.В. від 11.05.2018 №300/10-70-64-05/21 (т.2, а.с.30-32) вбачається, що відбір проб (зразків) товару, митне оформлення якого здійснювалось за МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017, був проведений у присутності посадових осіб Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби.

Відповідно до письмових пояснень відповідача від 26.06.2018 залучення до митних формальностей Міжрегіональної митниці ДФС не здійснювалось за ініціативою Київської митниці ДФС. Такі дії вчинялись посадовими особами Міжрегіональної митниці ДФС. При цьому також вказано, що Київська митниця ДФС та Міжрегіональна митниця ДФС є окремими юридичними особами.

В апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що Міжрегіональна митниця ДФС є органом доходів і зборів та діє на виконання ст.544 МК України, а також відповідно до Положення про Міжрегіональну митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС №871 від 18.10.2016.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Міжрегіональну митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС №871 від 18.10.2016, Міжрегіональна митниця Державної фіскальної служби (далі - Митниця) є територіальним органом Державної фіскальної служби України, повноваження якого розповсюджуються на всю митну територію України. Митниця є органом доходів і зборів, який безпосередньо підпорядковується Державній фіскальній службі України. Митниця забезпечує реалізацію повноважень ДФС у межах визначених цим Положенням завдань на всій митній території України

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 даного Положення основними завданнями Митниці є:

- забезпечення реалізації митної політики України в сфері державної митної справи, захисту економічних інтересів України, протидії контрабанді та боротьбі з порушеннями митних правил;

- здійснення у межах компетенції аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю;

- здійснення митного контролю (за участі посадових осіб підрозділу митного контролю та митного оформлення митниці, в зоні діяльності якої проводяться контрольні заходи або з повною їх заміною), шляхом перевірки документів та відомостей, які надаються під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян), а також інших формах, що не суперечить чинному законодавству України.

При цьому, відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 №495 "Про утворення Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби" утворено як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної фіскальної служби - Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби в межах затвердженої граничної чисельності працівників ДФС. Пунктом 2 зазначеної постанови КМУ від 08.08.2016 №495 Міністерству фінансів надано доручення затвердити Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби.

Разом з тим, Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби затверджене наказом ДФС №871 від 18.10.2016 "Про затвердження Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби" затверджено ДФС, а не Міністерство фінансів України.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до листа Міністерства фінансів України від 06.02.2017 №31-17030-02-3/3213 на адресу Кабінету Міністрів України, наявного в матеріалах справи, Мінфін виступив з критикою на адресу голови ДФС Насірова Р.М. саме з питання перевищення Державною фіскальною службою України своїх повноважень при затвердженні на підставі наказу ДФС України №871 від 18.10.2016 Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби, що своєю чергою призвело до створення правових передумов для визнання діяльності Міжрегіональної митниці незаконною.

З огляду на викладене, вірним є висновок суду першої інстанції про протиправність втручання Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби в роботу Київської митниці ДФС під час здійснення митних формальностей згідно МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017 Відділом митного оформлення №3 митного посту "Східний термінал" Київської митниці ДФС.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України від 21.07.2017 № KT-UA-2017 про визначення коду товару є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 07.02.2019.