Справа № 2340/3697/18
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань поновлення процесуального строку

07 лютого 2019 року справа № 2340/3697/18 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., за участю:

секретаря судового засідання Салабай М.В.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача -ОСОБА_2 (адвокат згідно з ордером),

представника відповідача 1- Корнієнко О.В. (згідно з довіреністю),

представника відповідача 3 - Власенко У.О. (згідно з довіреністю),

розглядаючи у підготовчому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України про скасування довідки, зобов'язання вчинити дії, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася у Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач 1), Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 2), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 3) про:

визнання протиправною та скасування довідки щодо застосування до неї заборон, передбачених п.п. 10, 11 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про очищення влади";

зобов'язання відповідача 3 вилучити відомості з Єдиного державного реєстру осіб, що до яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", стосовно неї;

визнання протиправним та скасування наказу відповідача 1 від 30.07.2018 № 297 о/с "По особовому складу" в частині звільнення її з Національної поліції на підставі п. 9 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" та п. 5 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію";

поновлення її на посаді слідчого Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 30 липня 2018 року;

зобов'язання відповідача 1 виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.07.2018 до дня поновлення на посаді, а період вимушеного прогулу зарахувати у вислугу років;

допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць;

зобов'язання відповідача 1 виплатити позивачу моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою від 01.02.2019 вирішено здійснити судовий розгляд справи у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання на 07.02.2019.

У вказаному засіданні представник відповідача 1 заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивуючи безпідставним пропущенням позивачем місячного строку на звернення до суду. В обґрунтування зазначив, що позивач дізналася про порушення своїх прав 31.07.2018, про що свідчить її підпис у матеріалах її послужного списку щодо отримання наказу про її звільнення.

Позивач та її представник заперечували проти задоволення клопотання та просили поновити пропущений строк. В обґрунтування зазначили, що позовну заяву подано у встановлений строк, проте помилково зазначили №823/61/16, у зв'язку з чим її було долучено судом до матеріалів іншої судової справи. Після виявлення таких обставин позов подано до Черкаського окружного адміністративного суду. Оскільки пропущений строк не є значним, просили суд його поновити та надати можливість реалізувати право на судовий захист.

Заслухавши думку сторін, оцінивши заявлені доводи та докази в обґрунтування клопотань, суд дійшов висновку задовольнити клопотання позивача та відмовити відповідачу у залишенні позову без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною п'ятої цієї статті встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд відповідно до ч.3 ст.123 КАС України залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дотримуючись вказаних норм, суд врахував, що даними послужного списку підтверджується та не заперечується позивачем, що про порушення її прав вона дізналася 31.07.2018.

Даними рекомендованого повідомлення підтверджується вручення Черкаському окружному адміністративному суду 03.09.2018 позовної заяви, поданої до відділення поштового зв'язку 30.08.2018.

Відповідно до ч.9 ст.120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Даними листа вказаного суду (вих. від 06.09.2018), адресованого позивачу, підтверджується, що позовна заява ОСОБА_1 помилково додана до матеріалів позову ОСОБА_3 у справі 823/61/16.

Крім того, листом відповідача 1 вих. від 06.09.2018 №Д-228/12/7/01-2018 позивачу направлено копію її послужного списку, копію довідки, що стала предметом судового розгляду та витяг з довідки УЗПЛ МВС України від 15.12.2015, що стала приводом виникнення спірних правовідносин.

У подальшому позивач звернулася до суду з цим позовом, відповідно до якого винесено ухвалу суду від 18.09.2018 про залишення її без руху.

Для оцінки таких обставин суд врахував судову практику Європейського суду з прав людини. Так, у пунктах 37 та 38 Рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», N 23436/03, пункти 22-23).

З огляду на сукупність встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність поновлення позивачу пропущеного строку на звернення до суду, оскільки це відбулося без її безпосередньої вини та з незначним проміжком часу, а отже - з поважних причин.

Керуючись ст.ст.2, 120-123, 173, 248 КАС України суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та поновити пропущений строк на звернення до суду.

2. У задоволенні клопотання представника ГУ НП у Черкаській області про залишення позовної заяви - відмовити повністю.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

4. Копії ухвали направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич