Справа № 1340/5090/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/5090/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Колодій О.Р.

за участю:

представник позивача Цікалишин З.Ф.,

представник відповідача Добровольська Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Новояворівськжитло» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

комунальне підприємство «Новояворівськжитло» (далі - позивач, КП «Новояворівськжитло») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Львівській області), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.07.2018 КП «Новояворівськжитло» отримало акт від 19.07.2018 № 541/13-01-12-91/34978118 про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Позивач надіслав ГУ ДФС у Львівській області заперечення на акт камеральної перевірки, однак ГУ ДФС у Львівській області 16.08.2018 винесло податкове повідомлення-рішення № на підставі акту камеральної перевірки. Проте, на момент отримання такого податкового повідомлення-рішення, відповідь на заперечення на акт камеральної перевірки КП «Новояворівськжитло» не отримало. Зазначає, що відповідачем при винесення податкового повідомлення-рішення не враховані висновки про результати розгляду заперечень до акту перевірки, відтак, наявність нерозглянутих заперечень є юридичною перешкодою для прийняття податкового повідомлення-рішення. Позивач не погоджується із оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням також з тих підстав, що в податковому повідомленні - рішенні крім несвоєчасної сплати розтермінованої заборгованості є посилання на несвоєчасну сплату поточної заборгованості з податку на додану вартість. Узгоджена сума податкових зобов'язань з податку на додану вартість позивачем сплачувалась вчасно, що підтверджується банківськими платіжними документами з перерахування коштів на електронний казначейський рахунок, однак такі кошти зараховувались в рахунок погашення податкового боргу. Зазначає, що законодавством не передбачено застосування штрафу за затримку сплати узгодженої суми зобов'язання у разі якщо такі кошти фактично були сплачені, проте зараховувались в рахунок погашення податкового боргу. Вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно, тому просить суд його скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові та відповіді на відзив, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених відзиві на позовну заяву від 26.11.2018 (вх. № 37959). Зазначає, що Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку КП «Новояворівськжитло» щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Результати перевірки викладені в акті перевірки від 19.07.2018 № 541/13-01-12-91/34978118, відповідно до якого контролюючим органом встановлено, що позивачем несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість. На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафних санкцій. Зазначає, позивач сплачував узгоджену суму податкового зобов'язання, однак такі кошти зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється. Щодо доводів позивача про те, що відповідачем при винесення податкового повідомлення рішення не враховані висновки про результати розгляду заперечень до акту перевірки, вказує, що акт перевірки має констатуючий, а не владно - зобов'язуючий характер. Контролюючий орган оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення - рішення.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини справи.

Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку КП «Новояворівськжитло» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, за результатами якої складно акт від 19.07.2018 № 541/13-01-12-91/34978118.

Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання в зв'язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку, чим порушено п. 57.1 ст. 57 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2255- VI (із змінами та доповненнями).

КП «Новояворівськжитло» з висновками перевірки не погодилось та скерувало на адресу ГУ ДФС у Львівській області заперечення до акту перевірки від 19.07.2018 № 541/13-01-12-91/34978118.

ГУ ДФС у Львівській області 16.08.2018 винесено податкове повідомлення-рішення № 020869129 про зобов'язання КП «Новояворівськжитло» сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 696875, 76 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за затримку сплати грошового зобов'язання.

28.08.2018 на адресу КП «Новояворівськжитло» надійшов лист ГУ ДФС у Львівській області, відповідно до якого за результатами розгляду заперечення на акт перевірки відповідач повідомляє, що акт камеральної перевірки не суперечить чинному законодавству, оскільки у позивача протягом періоду за який складено акт наявний податковий борг з податку на додану вартість.

29.08.2018 КП «Новояворівськжитло» скерувало до Державної фіскальної служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 № .

Рішенням ДФС України від 21.09.2018 № 30728/6/99-99-11-03-01-25 продовжено строк розгляду скарги до 02.11.2018.

26.10.2018 ДФС України прийнято рішення № 34945/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги, відповідно до якого ДФС України залишає без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Львівській області від 16.08.2018 № позивач звернувся із даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався такими нормами законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 16.1. 3 п.16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктами 37.1 та 37.2 статті 37 ПК України передбачено, що підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Строки сплати податкових зобов'язань визначені статтею 57 Кодексу, згідно якої платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57. 3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 100.1 ст. 100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Пунктом 87.9 ст. 87 Кодексу визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Кодексу у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання зазначену у поданій ним податковій декларації.

Як встановлено судом, КП «Новояворівськжитло» в період за який проводилась камеральна перевірка з серпня 2016 року по вересень 2017 року самостійно визначало суму податкового зобов'язання:

- за серпень 2016 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 132574, 00 грн та сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 20.09.2016 згідно з платіжним дорученням № 1239;

- за вересень 2016 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 168592, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 20.10.2016 на суму 60000 грн згідно з платіжним дорученням № 206 та 27.10.2016 на суму 98000, 00 грн згідно з платіжним дорученням № 1348;

- за жовтень 2016 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 150103, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 28.10.2016 на суму 12271, 88 грн згідно з платіжним дорученням № 216, 22.11.2016 на суму 100000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 1435, 23.11.2016 на суму 37831, 13 грн згідно з платіжним дорученням 1442;

- листопад 2016 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 156471, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 26.12.2016 на суму 25618, 72 грн згідно з платіжним дорученням № 278, 28.12.2016 на суму 130855, 00 грн згідно з платіжним дорученням № 1572.

- за грудень 2016 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 99826, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 29.12.2016 на суму 19909, грн згідно з платіжним дорученням № 279, 01.12.2017 на суму 26071, 35 грн згідно з платіжним дорученням № 249, 24.01.2017 на суму 54300, 00 грн згідно з платіжним дорученням № 1634; згідно з уточненнями донараховано до декларації за грудень податок на додану вартість на суму 19286, 00 грн, визначено штраф 579 грн та сплачено 26.01.2017 на суму 19865, 00 грн згідно з платіжним дорученням № 1639;

- за січень 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 198075,00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 20.02.20176 на суму 40677, 93 грн згідно з платіжним дорученням № 23, 28.02.2017 на суму 157400, 00 грн згідно з платіжним дорученням від 25.02.2017 № 1751;

- за лютий 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 119537, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 13.03.2017 на суму 7310,00 грн згідно з платіжним дорученням № 1, 15.03.2017. на суму 21000,00 грн. згідно з платіжним дорученням № 1801, 16.03.2017 на суму 36227,44 грн згідно з платіжним дорученням № 38, 28.03.2017 на суму 50000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 54, 30.03.2017 на суму 5000 грн згідно з платіжним дорученням № 1852;

- за березень 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 151066, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 13.04.2017 на суму 50000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 1900, 13.04.2017 на суму 53000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 67, 14.04.2017 на суму 50000,00 грн згідно з платіжним дорученням доручення № 1901;

- за квітень 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 201511, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 26.04.2017 на суму 100000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 1930, 28.04.2017 на суму 34075,6 грн згідно з платіжним дорученням № 74, 11.05.2017 на суму 60000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 90, 22.05.2017 на суму 7500,00 грн згідно з платіжним дорученням № 107;

- за травень 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 176910, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 22.05.2017 на суму 32 500,00 грн згідно з платіжним дорученням № 107, 09.06.2017 на суму 26000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 121, 13.06.2017 на суму 57000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 122, 13.06.2017 на суму 61410,00 грн згідно з платіжним дорученням № 126;

- за червень 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 248880,00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 26.06.2017р. на суму 27731,48 грн згідно з платіжним дорученням № 2167, 11.07.2017 на суму 25000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2218, 12.07.2017 на суму 80300,00 грн згідно з платіжним дорученням № 151, 13.07.2017 на суму 15 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2227, 25.07.2017 на суму 100880,00 грн згідно з платіжним дорученням № 162;

- за липень 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 236602, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 01.08.2017р. на суму 19000,00 грн згідно з платіжним дорученням №2313, 01.08.2017 на суму 28000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2318, 08.08.2017 на суму 70000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2327, 09.08.2017 на суму 5000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2341, 10.08.2017 на суму 15000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2344, 17.08.2017 на суму 39000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 184, 18.08.2017р. на суму 15000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2374, 22.08.2017 на суму 45602,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2377;

- за серпень 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 256621, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 06.09.2017 на суму 3000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2464, 11.09.2017 на суму 10000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2483, 11.09.2017 на суму 15000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2482, 12.09.2017 на суму 15000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2485, 12.09.2017 на суму 35000,00 грн згідно з платіжним доручення № 2488, 13.09.2017 на суму 4213,51 грн згідно з платіжним дорученням № 195, 13.09.2017р. на суму 85000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 196, 21.09.2017 на суму 30000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2535, 22.09.2017 на суму 7407,5 грн згідно з платіжним дорученням № 2526, 22.09.2017 на суму 10000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2547, 22.09.2017 на суму 15000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2546;

- за вересень 2017 року визначено в декларації до сплати податок на додану вартість на суму 239044, 00 грн, сплачено таку узгоджену суму податкового зобов'язання 29.09.2017 на суму 150000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2577, 03.10.2017 на суму 50000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 2600, 23.10.2017р. на суму 39044,00 грн згідно з платіжним дорученням № 225.

Сторонами не оспорюється факт зарахування коштів спрямованих позивачем до сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в рахунок погашення податкового боргу.

Суд зазначає, що законом встановлено обов'язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Погашення податкового боргу не звільняє позивача від відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого у п. 126.1 ст. 126 ПК України за несвоєчасність сплати зобов'язання з урахуванням загального строку затримки сплати суми податкового боргу.

Положення ст. 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Пункт 87.9 ст. 87 ПК України жодним чином не суперечить і не відміняє приписи ст.126 ПК України, якою передбачено необхідність застосування штрафних санкцій у разі несплати узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених ПК України, виключно після фактичної сплати.

Крім того, норма п.126.1 ст.126 ПК України є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого ПК України строку сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Таким чином, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник саме після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу.

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена п. 126.1 ст.126 ПК України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

Внаслідок порушення позивачем свого обов'язку щодо своєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання у строки, встановлені законом, відповідачем правомірно застосовані до позивача штрафні санкції у порядку та розмірах, визначених ПК України.

При цьому, передбачена п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу Україна, відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Відтак, погашення податкового боргу у спосіб, встановлений п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України не звільняє платника податків від відповідальності, визначеної п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Щодо доводів позивача про те, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом не враховувались висновки про результати розгляду заперечень до акту перевірки суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Правовий акт індивідуальної дії є актом органів державної влади та посадових осіб, що встановлює, змінює або припиняє права та обов'язки певної особи (певного кола осіб), а також створює правила поведінки, передбачені для разового застосування. За своєю юридичною природою правовий акт індивідуальної дії є актом застосування правової норми до конкретних фактичних обставин, що тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин між персонально визначеними особами, на яких поширюється дія такого акта.

В свою чергу, виходячи зі змісту положень статті 86 Податкового кодексу України, дії по складанню акта перевірки, висновки, викладені в акті податкового органу, складеного за результатом перевірки, не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті або довідці доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків.

Тобто, акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов'язуючий характер, позаяк не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 17.01.2018 по справі № 1570/7146/12.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення від 19.10.2017 № є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування наявності в діях позивача ознак неправомірності, а відтак і правомірності вчинених ним дій та прийнятого оскарженого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову комунального підприємства «Новояворівськжитло» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повне судове рішення складено 08.02.2019.

Суддя Костецький Н.В.