Справа № 2540/2706/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2706/18 Суддя першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року, яке прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, яка полягає у не призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з моменту звернення за призначенням, тобто з 03 жовтня 2017 року протиправною;

- зобов'язати Бобровицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», з моменту звернення за призначенням, та провести відповідні виплати, починаючи 03 жовтня 2017 року.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує на те, що набув право на призначення пенсії відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що 03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Розпорядженням відповідача від 09 жовтня 2017 року № 1157 у задоволенні заяви було ОСОБА_1 було відмовлено. Про прийняте рішення позивач був повідомлений листом від 06 лютого 2018 року № 428/04.

Не погоджуюсь із такими діями та рішеннями Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача на час звернення за призначенням пенсії не було необхідного стажу роботи.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Однією з підстав для відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 було те, що відповідно до п. 5 прикінцевих положень Закону України «Про» з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених у Законі України «Про прокуратуру», не призначаються.

Зазначена підстава була визнана судом першої інстанції необґрунтованою. Відповідач рішення суду від 28 вересня 2018 року в зазначеній частині не оскаржував.

Особливості пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначені у ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Положеннями ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення за призначенням пенсії певної вислуги років, яка складається із спеціального стражу роботи та стажу роботи на посадах прокурорів. У залежності від дати звернення за призначенням пенсії вказана норма права встановлює різні вимоги до вислуги років.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, відповідач посилався на те, що відповідна заява була подана 03 жовтня 2017 року. У зв'язку з цим позивачу для призначення пенсії за вислугою років необхідно мати стаж роботи 23 роки 6 місяців, у тому числі на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

Натомість стаж роботи позивача станом на 03 жовтня 2017 року становив 24 роки 09 місяців 23 дні, із них стаж роботи, який зараховується до вислуги років - 23 роки 00 місяців 24 дні, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів - 15 років 10 місяців 07 днів.

Відтак, рішення Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 з підстав відсутності у нього необхідного стажу роботи прийняте з дотриманням вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач не заперечує правильності проведеного відповідачем розрахунку вислуги років та стажу роботи на посадах прокурорів. Також позивач не заперечує, що заява про призначення пенсії була подана до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України саме 03 жовтня 2017 року.

Вимоги ОСОБА_1 про призначення пенсії ґрунтуються на тому, що у період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року закон пов'язував виникнення права на пенсію із наявністю вислуги років - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Позивач зазначає, що у вказаний період набув вислугу років та стаж роботи на посадах прокурорів, необхідні для призначення пенсії на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», однак із заявою про її призначення звернувся 03 жовтня 2017 року.

На думку позивача, визначальним для вирішення даної справи є те, що станом на 30 вересня 2017 року він набув право на пенсію, яке у подальшому не може бути звуженим.

Колегія суддів вважає зазначені доводи позивача необґрунтованими, адже за змістом ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за наявності у них необхідної вислуги років та стажу роботи на посадах прокурора, а також надходження звернення до органів Пенсійного фонду України.

Зазначений Закон передбачає, що розмір необхідної вислуги та стажу залежить саме від дати звернення за призначенням пенсії.

Сама по собі наявність у позивача станом на 30 вересня 2017 року необхідної вислуги понад 23 роки та стажу роботи на посадах прокурорів понад 13 років не є достатніми для висновку про набуття ним права на пенсію за вислугу років. Обов'язковою умовою для набуття такого права є також звернення із заявою про призначення пенсії у строк - не пізніше 30 вересня 2017 року. У разі звернення за призначенням пенсії після зазначеної дати, вимоги до вислуги років та стажу роботи на посадах прокурорів збільшуються до 23 років 06 місяців та 13 років 06 місяців відповідно.

Під час розгляду і вирішення даної справи колегія суддів враховує, що ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» діє з 15 липня 2015 року. Вислугу років та стаж, необхідні для призначення пенсії, ОСОБА_1 набув 09 вересня 2017 року. У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що позивач не був позбавлений можливість завчасно ознайомитися з умовами призначення пенсії за вислугу років та у період з 09 по 30 вересня 2017 року мав достатньо часу для підготовки і подання до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України відповідної заяви.

В апеляційній скарзі позивач, як на підставу для задоволення своїх вимог, посилається на ч. 1 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року. Вказана норма права передбачає, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Разом з тим, позивачем не було враховано, що з 01 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на час розгляду заяви позивача, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. У свою чергу перелік працівників, які мають право на пенсію за вислугу років, був визначений у ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Працівники прокуратури до такого переліку не входять.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач при вирішенні заяви ОСОБА_1 від 03 жовтня 2017 року дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для призначення йому пенсії за вислугу років з підстав відсутності необхідного стажу роботи, який включається до вислуги років.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 28 вересня 2018 року, та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не вірно встановив фактичні обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк