Справа № Зп/9901/1/19
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 лютого 2019 року

Київ

справа №Зп/9901/1/19

адміністративне провадження №Зп/9901/1/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Стрелець Т. Г., судді: Бевзенко В.М., Шарапа В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

установив:

На розгляді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій вони просять постановити ухвалу, відповідно до якої заборонити Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя проводити конкурс на зайняття посад державної служби категорії «А» в Державній судовій адміністрації України, а саме - на посаду Голови Державної судової адміністрації України та заступника Голови Державної судової адміністрації України, який оголошений рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Стрелець Т.Г., судді: Бевзенко В.М., Шарапа В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л.

В обґрунтування поданої заяви зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на теперішній час займають посади Голови Державної судової адміністрації України та заступника Голови Державної судової адміністрації України, на які вони призначені безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19 «Про оголошення конкурсу на зайняття посад державної служби категорії «А» у Державній судовій адміністрації України» оголошено конкурс на зайняття посад державної служби категорії «А» в системі правосуддя: посаду Голови Державної судової адміністрації України та заступника Голови Державної судової адміністрації України, а також затверджено умови проведення конкурсу, що оформлені додатком до рішення.

У зв'язку з порушенням прав і законних інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та з метою їх захисту заявники мають намір звернутися до суду з позовом до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та нечинним вищезазначеного рішення.

Поряд з цим, заявники вважають, що існують підстави для забезпечення позову шляхом постановлення ухвали про заборону Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя проводити конкурс на зайняття посад державної служби категорії «А» в Державній судовій адміністрації України, оголошений рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19, початок якого призначено на 15 лютого 2019 року о 10:00.

Зазначають, що ознаки протиправності рішення Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19 є очевидними, оскільки відповідно до норм Закону України «Про державну службу» оголошення конкурсу на посаду державної служби можливе лише у тому разі, коли посада державної служби є вакантною на момент прийняття рішення про оголошення конкурсу.

Разом з тим, приймаючи рішення від 17 січня 2019 року №142/0/15-19 Вища рада правосуддя фактично оголосила конкурс на зайняття посад державної служби, які не були та не є вакантними: на посаду Голови Державної судової адміністрації України, яку займає ОСОБА_1 та заступника Голови Державної судової адміністрації України, яку займає ОСОБА_2

Заявники вважають, що невжиття заходів забезпечення позову до розгляд судом справи по суті дає Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя право продовжувати проведення конкурсу на зайняття посад державної служби категорії «А» в Державній судовій адміністрації України, хоча такі посади не є вакантними, а Вищій раді правосуддя - призначити переможців на вказані посади, що призведе до незаконного звільнення з посад ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Крім того, задоволення в судовому порядку вимог заявників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування вищезазначеного рішення Вищої ради правосуддя №142/0/15-19, призведе до подальшого оскарження результатів проведеного Комісією з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя конкурсу та, крім того, створить умови правової визначеності статусу переможців конкурсу і припинення їх державної служби .

Таким чином, вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя проводити конкурс на зайняття посад державної служби категорії «А» в Державній судовій адміністрації України, оголошений рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19, на думку заявників, є нагально необхідним, обґрунтованим та співмірним із позовними вимогами, які будуть в подальшому заявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання протиправним та нечинним рішення рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19.

Вивчивши та проаналізувавши доводи, викладені у заяві про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

За змістом частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Частиною 1 статті 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, частиною 3 цієї статті встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та встановлення для них заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявники просять заборонити Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя проводити конкурс на зайняття посад державної служби категорії «А» в Державній судовій адміністрації України, а саме - на посаду Голови Державної судової адміністрації України та заступника Голови Державної судової адміністрації України, який оголошений рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19.

При цьому, вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони проводити конкурс на зайняття посад державної служби категорії «А» в Державній судовій адміністрації України фактично призведе до зупинення дії рішення Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19, яким оголошено конкурс, що, в свою чергу, суперечить нормі пункту 1 частини 3 статті 151 КАС України.

Крім того, вказана вище норма містить заборону вжиття заходів забезпечення позову не лише шляхом зупинення дії акту Вищої ради правосуддя, а й шляхом встановлення заборони цьому органу вчиняти певні дії.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Посилання заявників на рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 31.07.2003 року по справі «Дорани проти Ірландії», на думку суду, є необґрунтованими, оскільки обставини звернення заявника до Європейського суду з прав людини зі скаргою на порушення державою права на ефективний судовий захист, гарантованого статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосувались довготривалості судового процесу.

У рішенні від 29.06.2006 року по справі «Пантелеєнко проти України» заявник скаржився на відсутність національного засобу захисту, за допомогою якого він би міг захистити своє право на повагу до житла, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

В свою чергу, обставини, які лягли в основу заяви про забезпечення позову, що є предметом даного судового розгляду, за своєю суттю не є тотожними вищезазначеним, а тому, наведені вище висновки Європейського суду з прав людини не можуть бути застосовані до регулювання даних правовідносин.

Нормою статті 150 КАС України передбачено, що звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, особа має обґрунтувати, яким саме чином невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, як саме невжиття таких заходів істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, порушить право на ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів саме ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Посилання заявників на можливе майбутнє порушення прав третіх осіб, які будуть визнані переможцями конкурсу на зайняття посад державної служби категорії «А» в системі правосуддя - посаду Голови Державної судової адміністрації України та заступника Голови Державної судової адміністрації України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи стосуються можливих майбутніх порушень прав інших осіб, які не є сторонами цих спірних правовідносин, а тому суд позбавлений можливості надавати оцінку обставинам таких порушень.

Доводи заявників про очевидність ознак протиправності рішення Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №142/0/15-19 не можуть бути прийняті судом як обґрунтовані без попереднього дослідження його змісту та обставин прийняття, що можливо лише в ході судового розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 256, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді Н.А. Данилевич

В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа

І.Л. Желтобрюх