Справа № 826/16863/13-а
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Ганечко О.М., Сорочка Є.О., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуденергопостач" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуденергопостач" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецбуденергопостач" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.09.2013 року №8, №8.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2014 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуденергопостач» задоволено, скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2014 року та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з апеляційної скарги позивача, останній посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Спецбуденергопостач» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Детемо» (код за ) за період з 01.01.2012р. по 30.04.2012р., за результатами якої складено акт від 30.08.2013р. № 303/26-55-22-08/37268639.

Згідно з висновками акту перевірки висновку відповідачем встановлено порушення: п.п.139.1.9 п. 139.1 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток за І квартал 2012 року в розмірі 210 076,00 грн.; п. 198.1 ст. 198 ПК України, в результаті чого позивачем знижено податок на додану вартість в розмірі 200 073,00 грн. за березень 2012 року.

На підставі акту перевірки від відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.09.2013р. № 8, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 262 595,00 грн. з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в сумі 52 519,00 грн. та № 8, яким визначено податкове зобов'язання з ПДВ в розмірі 250 091,00 грн., з них 200 073,00 грн. основного платежу та 50 018,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Звертаючись з даним позовом до суду, стверджував про незаконність проведення перевірки податковим органом посилаючись на вимоги пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

В обґрунтування заниження податкових зобов'язань відповідач посилається на не підтвердження позивачем реальності здійснення господарських відносин із ТОВ «Детемо», оскільки згідно акту «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Детемо» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями з 16.02.2011 року по 28.02.2013 року» у зазначеного контрагента відсутні основні фонди, транспортні засоби, трудові та матеріальні ресурси.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232 затверджено Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (далі - Порядок).

З метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 № 236 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок.

Відповідно до пункту 4.4. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (далі - Методичні рекомендації), затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 № 236, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - акт), реєструє його у журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - журнал реєстрації довідок/актів) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Таким чином, результати проведення зустрічних звірок, можуть бути використані контролюючим органом як інформація про можливі порушення платником податків вимог податкового законодавства. Відповідна обставина, у свою чергу, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є підставою для призначення податкової перевірки

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Питання, пов'язані з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту, врегульовано ст. 198 Податкового кодексу України. Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином оформленими податковими накладними та складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Відповідно до статті 9 розділу 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною другою статті 9 даного Закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що засновниками ТОВ «Детемо» є громадяни Молдови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із статутним внеском кожної по 25 000 грн. Директор - ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з листопада 2011 року по жовтень 2012 року.

Перевіркою встановлено, що згідно декларацій з податку на додану вартість за період з 16.02.2011 року по 28.02.2013 року, поданих до Ірпінської ОДПІ Київської області ДПС, ТОВ Детемо» задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість в сумі 12 413 717 грн. та податкового кредиту по податку на додану вартість в сумі 12 105 593 грн.

ВПМ ДПІ у Києво-Святошинському р-ні Київської області ДПС отримано службову записку від 11.04.2013 року №243/7/07-014 щодо ознак фіктивності ТОВ «Детемо» (), в якій зазначено, що ТОВ «Детемо» за адресою реєстрації не знаходиться, відсутні офісні, складські чи інші приміщення необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності, кількість працюючих на підприємстві 1 особа.

Відповідно до наявної інформації в 2011-2012 роках підприємством імпортовано будівельні матеріали, будівельне обладнання, меблі, освітлювальне обладнання та сільськогосподарське обладнання з Китаю, Турції та Бангладешу.

В ході відпрацювання попередньо встановлено, що ТОВ «Детемо» імпортовані товари фактично реалізуються за готівкові грошові кошти без відповідного відображення в податковій звітності та бухгалтерському обліку, при цьому підприємством безпідставно формується податковий кредит для реально діючих суб'єктів господарювання, від яких надходять безготівкові грошові кошти за нібито отримані товари і послуги, з наданням відповідних документів, які слугують прикриттям «безтоварних» операцій.

Також Ірпінською ОДПІ Київської області ДПС від ВПМ ДПІ у Києво-Святошинському р-ні тримано службову записку від 19.04.2013 року №318/7/07-014, згідно з якою встановлено, що на рахунки фіктивних СГД, задіяних в схемі незаконної конвертації грошових коштів, від реально діючих суб'єктів господарювання надходили безготівкові грошові кошти у вигляді оплати за нібито отримані товари і послуги та в подальшому перераховуються на рахунки підприємств-імпортерів, якими імпортований товар реалізується за готівку. В той же час реалізація товару відображається на фіктивні підприємства. При цьому «пересортиця ТМЦ» відбувається на СГД, що входять до складу «конвертаційного центру», а коригування балансу податкових зобов'язань здійснюється за рахунок експортних операцій (волоські горіхи, країна отримувач - переважно Туреччина), при проведенні яких формується необхідна сума податкового кредиту без виникнення податкових зобов'язань. У злочинній схемі використовувались транзитні підприємства з ознаками «фіктивності», а саме: МППФ «Андромеда» (, СГД - імпортер, експортер), ТОВ «Прімум Компані» (, СГД - імпортер, експортер), ТОВ «Скомп» (, СГД - імпортер, експортер), ТОВ «Детемо» (код ЄДРПОУ - 37563821. СГД - імпортер, експортер), ТОВ «Імортель Груп» (, СГД - імпортер, експортер).

За місцезнаходженням офісного приміщення КЦ вилучено печатки МППФ «Андромеда», ТОВ «Прімум Компані», ТОВ «Скомп», ТОВ «Детемо», ТОВ «Імортель Груп», чорнові записи по обліку видачі готівки замовникам «конвертаційного центру», міжнародні договори з СГД - нерезидентами, інвойси, вантажно-митні декларації, по здійсненню імпортних операцій МППФ «Андромеда», ТОВ «Прімум Компані», ТОВ «Скомп», ТОВ «Детемо», ТОВ «Імортель Груп», а також документи на право здійснення діяльності від імені СГД - нерезидентів, які є засновниками МППФ «Андромеда», ТОВ «Прімум Компані», ТОВ «Скомп», ТОВ «Детемо», ТОВ «Імортель Груп».

Крім того, слідчим СВ ДПІ у Солом'янському р-ні м. Києва ДПС надано лист від 19.04.2013 року, в якому зазначено, що в провадженні слідчого відділу ДПІ у Солом'янському р-ні м. Києва ДПС перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000086 від 26.03.2013 року.

Досудовим слідством по кримінальному провадженню встановлено, що група осіб у складі гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 тривалий час надавали послуги по конвертації грошових коштів з безготівкової форми в готівкову, використовуючи реквізити СГД з ознаками фіктивності, а саме: МППФ «Андромеда» (код ЄДРПОУ 4020271), ТОВ «Прімум Компані» ), ТОВ «БК «Палаццо» (). ТОВ «РА «Лоцман» (код ЄДРПОУЗ 7696574), ТОВ «Новий Градь» (), ТОВ «Неопромтрейдінг» (), ТОВ «Фруком» (), ТОВ «Скомп» (), ТОВ «Детемо» (). ТОВ «Імортель Груп» () та інші

В ході проведення оперативно слідчих заходів по кримінальному провадженню були встановлені вилучені печатки підприємств, які згідно показів свідків використовувались вказаними особами для конвертації грошових коштів та мінімізації податкових зобов'язань, а саме: МППФ «Андромеда» (код 7ДРПОУ 4020271), ТОВ «Прімум Компані» (), ТОВ «БК «Палаццо» (код -ГДРПОУ 31748459). ТОВ «РА «Лоцман» (код ЄДРПОУЗ7696574), ТОВ «Новий Градь» (). ТОВ «Неопромтрейдінг» (), ТОВ «Фруком» (код ЄДРПОУ 8256383), ТОВ «Скомп» (), ТОВ «Детемо» (), ТОВ «Імортель Груп» ().

Також в ході проведення слідчих дій було встановлено, що вищезазначені підприємства за адресами реєстрації фактично не знаходяться і ніколи не знаходились.

Розглядаючи реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Детемо», на підставі яких позивачем було сформовано дані податкового обліку, колегія суддів зазначає наступне.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Детемо» (продавець) укладено договір постачання від 01 березня 2012 року №03/22, відповідно до якого останній зобов'язується поставити товар відповідно до специфікації, яка є невід'ємною частиною договору. Продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти його і оплатити на умовах цього договору. Транспортні витрати по перевезенню несе покупець. В якості гарантійного зобов'язання покупець емітує і передає на адресу постачальника свій вексель. Після проведення розрахунків з оплати товару покупцем, постачальник зобов'язаний повернути вексель емітенту.

На виконання умов договору було узгоджено специфікації №№ 1 - 132.

На підтвердження виконання договору позивачем надано видаткові, податкові накладні. Також надані ТТН, в яких позивач виступає замовником, контрагент - вантажовідправником, пункт розвантаження: м. Київ, вул. Новоконстантинівська, буд. 2; відомості про прийом - передачу матеріальних цінностей.

Згідно журналу-ордеру по рахунку 281, станом на 01.01.2013 р. року товари, що згідно накладних отримані ТОВ «Спецбуденергопостач» від ТОВ «Детемо», обліковуються на складі ТОВ «Спецбуденергопостач». З метою підтвердження наявності залишків таких товарів уповноваженій особі ТОВ «Спецбуденергопостач» (за довіреністю від 16.08.2013р.) ОСОБА_10 запропоновано провести інвентаризацію товарних цінностей на складі за адресою: м. Київ, вул. Новоконстантинівська, 2.

В порушення пп. 16.1.13 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України «Обов'язки платника податків» ОСОБА_10 відмовлено у допуску головного державного ревізора-інспектора ОСОБА_11 до обстеження складського приміщення з метою встановлення факту наявності згаданих товарів, що ставить під сумнів наявність товарів на складі.

Водночас, на виконання розділу 3 договору поставки від 01.03.2012р. №03/22, в якості гарантійного зобов'язання ТОВ «Спецбуденергопостач» емітував і передав на адресу ТОВ «Детемо» прості векселі.

На день підписання акту перевірки документів, що підтверджують безготівкові чи готівкові розрахунки між ТОВ «Спецбуденергопостач» та ТОВ «Детемо» за вказаний у видаткових та податкових накладних товар або погашення векселів, до перевірки не надано. Перевіркою встановлено, що відповідно до журналу-ордеру по рахунку 631, станом на 01.05.2012р. дебіторська або кредиторська заборгованість по взаєморозрахункам між ТОВ «Спецбуденергопостач» та ТОВ «Детемо» відсутня. Згідно журналу-ордеру по рахунку 511 станом на 21.08.2013р. обліковується залишок кредиту рахунку 511 «Довгострокові векселі, видані в національній валюті» по векселям АА 11-0406 та АА 2240407 на загальну суму 1 200 435,97 грн.». Термін погашення векселів 2017 рік.

На підтвердження подальшої реалізації придбаного товару позивачем надані договори поставки з ТОВ «Макс-стат» в особі директора ОСОБА_12 від 07.09.2011 року №070911, від 05.02.2013 року №74.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року встановлено, що ОСОБА_13, щомісяця у період з травня 2012 року по липень 2013 року, перебуваючи в офісі очолюваного ним підприємства за адресою: місто Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, кв. 1, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне ухилення від сплати податку на додану вартість, використовуючи попередньо отримані для цього від невстановлених осіб фіктивні документи щодо нібито здійснених відносин ТОВ «Макс Стат» згідно договорів поставки, документально оформлених від імені ТОВ «Макс Стат» в особі директора ОСОБА_13 (Покупець) та ніби-то постачальників: від імені директора ТОВ «БК Палаццо» (), МПП «Фірма Андромеда» (), ТОВ «АР Лоцман» (), ТОВ «Детемо» (), ТОВ «Імортель Груп» (), ТОВ «ТК «Будметінвест» (), ТОВ «Скомп» (), ТОВ «Спецагроресурс» (), ТОВ «Трейд Ентерпрайс» (), ТОВ «Ланкорн» (), які в дійсності жодної діяльності від імені зазначених підприємств не здійснювали, а їх паспортні дані використовувались невстановленими особами для документального оформлення неіснуючих фінансово-господарських відносин та протиправної мінімізації податкових зобов'язань, а також виписані від імені вказаних підприємств за період травня 2012 - липень 2013 податкові накладні, достовірно знаючи, що зазначені підприємства жодних товарів на адресу ТОВ «Макс Стат» не поставляли, усвідомлюючи, що за наслідками внесення неправдивих відомостей до податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ «Макс Стат» сум неіснуючих відносин з вказаними підприємствами з ознаками фіктивності, він штучно збільшить податковий кредит з ПДВ ТОВ «Макс Стат», приховає дійсні податкові зобов'язання з податку на додану вартість, які сформувались у підприємства за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності та незаконно занизить податок на додану вартість, що підлягає до сплати до державного бюджету України, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді ненадходження до державного бюджету податку на додану вартість, відніс у податкових деклараціях з податку на додану вартість за звітні періоди травень, липень, жовтень-грудень 2012 року та січень-березень, червень-липень 2013 року суми неіснуючих відносин з ТОВ «БК Палаццо», МПП «Фірма Андромеда», ТОВ «АР Лоцман», ТОВ «Детемо», ТОВ «Імортель Груп», ТОВ «ТК «Будметінвест», ТОВ «Скомп», ТОВ «Спецагроресурс», ТОВ «Трейд Ентерпрайс», ТОВ «Ланкорн» до складу податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Макс Стат» у періодах виписки податкових накладних, що підтверджується даними додатків №5 до податкових декларацій з ПДВ та Реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за відповідні періоди, де вказані суми ПДВ та відповідні реквізити зазначених підприємств з ознаками фіктивності, після чого для надання цим документам юридично значимого змісту як звітним документам ТОВ «Макс Стат», які пов'язані з обчисленням і сплатою податку на додану вартість, маючи умисел на ухилення від сплати податку на додану вартість, скориставшись персональним електронним цифровим підписом, як керівник підприємства особисто підписав та проставив електронну цифрову печатку ТОВ «Макс Стат» на податкові декларації з ПДВ ТОВ «Макс Стат», додатки №5 до них за звітні періоди травень, липень, жовтень-грудень 2012 року та січень-березень, червень-липень 2013 року копії записів у Реєстрах за вказані періоди, після чого з використанням надійних засобів електронного цифрового підпису подав їх до ДПІ у Подільському районі м. Києва.

Умисними діями ОСОБА_13, як директор ТОВ «Макс Стат», у період з травня 2012 по липень 2013 року, діючи з прямим умислом, шляхом відображення у звітних документах підприємства неіснуючих фінансово-господарських відносин з підприємствами з ознаками фіктивності ТОВ «БК Палаццо», МПП «Фірма Андромеда», ТОВ «АР Лоцман», ТОВ «Детемо», ТОВ «Імортель Груп», ТОВ «ТК «Будметінвест», ТОВ «Скомп», ТОВ «Спецагроресурс», ТОВ «Трейд Ентерпрайс», ТОВ «Ланкорн», з метою штучного збільшення податкового кредиту з податку на додану вартість в порушення п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.22.1 ст.22, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.22.1 ст.22, п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України п.9.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, неправомірно занизив податок на додану вартість та податок на прибуток, який підлягає нарахуванню та сплаті за результатами здійснення власної фінансово-господарської діяльності ТОВ «Макс Стат», в результаті чого до державного бюджету фактично не надійшли кошти в сумі 779 682 грн., тобто умисно ухилився від сплати податку на додану вартість у значних розмірах.

Так, наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції фактично не мали реального характеру, оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Враховуючи вищенаведене, із наданих позивачем документів не можливо встановити зв'язок між його господарською діяльністю, придбанням товару та їх реалізацією, руху активів, а відтак, позивач не довів, що його дії по формуванню податкового кредиту є правомірними.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

З наданих позивачем первинних та бухгалтерських документів вбачається лише формальне документування господарських операцій на папері.

Оцінюючі надані позивачем первинні документи, суд вважає їх недостатніми та такими, що не можуть бути достовірними та належними доказами для встановлення товарності господарських операцій.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуденергопостач" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2014 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя О.М.Ганечко

суддя Є.О.Сорочко