Справа № 718/2764/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 718/2764/18

Головуючий у 1-й інстанції: Масюк Л.О.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

29 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2018 року (м. Кіцмань, 07 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови від 14.09.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 14.09.2018 року у справі № 1350/40800/18, а провадження у справі закрити.

Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти рішення, яким задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 12.05.2018 року на території пункту пропуску «Порубне-Сірет», під час проходження митного контролю по «червоному коридору» автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом KUFER, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який прямував з Румунії до України, пасажиром якого була позивач і яка до митного контролю надала паспорт громадянина республіки Румунія НОМЕР_3 виданий 10.02.2017 року поліцією м. Сучава на ім`я ОСОБА_2, в речовій ніші передньої панелі автомобіля було виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 виданий 08.05.2015 року органом 3215 на ім'я позивача.

Також встановлено, що, згідно інформації програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, 06.04.2018 року ввезла на територію України автомобіль марки «SEAT ALHAMBRA», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_4, в режимі «тимчасове ввезення» по пред'явленому паспорту громадянина республіки Румунія НОМЕР_3 виданий 10.02.2017 року поліцією м. Сучава на ім`я ОСОБА_2.

Крім того, 12 травня 2018 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС Безиль В.І. відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №1350/40800/18 за ст.485МК України.

Листом Чернівецької митниці ДФС від 29.05.2018 р. було повідомлено позивача про призначення до розгляду справи про порушення митних правил №1350/40800/18 за ст.485МК України відносно неї на 15 червня 2018 р. Згідно поштового повідомлення лист отриманий позивачем 31.05.2018 р.

14 вересня 2018 року у справі про порушення митних правил №1350/40800/18 заступником начальника Чернівецької митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Жижиян І.Є. винесено постанову, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 611809 гривень 83 коп., що складає 300 % несплаченої суми митних платежів від встановленої вартості автомобіля марки «SEAT ALHAMBRA», країна реєстрації Литва, державний номер НОМЕР_4, 203936 гривень 61 коп. згідно службової записки Управління адміністрування митних платежів від 13.07.2018 року №848/24-70-19-30. Вартість вказаного автомобіля експертом не встановлена, оскільки позивач на листи від 29 травня 2018 року та від 11 червня 2018 року про необхідність представлення вказаного транспортного засобу в розпорядження експерта для визначення його вартості, не відреагувала. Даний факт також підтвердили в судовому засіданні в суді першої інстанції представники позивача, вказавши, що автомобіль позивачкою було реекспортовано 21 червня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, а у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у ст. 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Відтак, необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того чи є особа резидентом, чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом KUFER, державний номерний знак НОМЕР_2, в режимі "тимчасового ввезення" відповідно до ст. 380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред'явив митному органу паспорт громадянина Румунії.

В силу п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України", якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Румунії. Однак постійне місце проживання позивач має на території України, а тому у спірних правовідносинах позивач визнається громадянином України та має статус громадянина-резидента.

Отже, у позивача наявний обов'язок сплати всіх необхідних митних платежів при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування.

Таким чином, позивачем порушені вимоги ст. 485 МК України при тимчасовому ввезені на територію України транспортного засобу, оскільки надаючи паспорт громадянина Румунії, позивач вчинив зазначені дії з метою ухилення від сплати митних платежів.

Разом з тим, визначення розміру митних платежів у справі про порушення митних правил не відповідає нормам митного законодавства через наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Положеннями ст. 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами ст. 57 глави 9 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість ввезеного позивачем транспортного засобу і при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №848/24-70-19-30 від 13.07.2018 року.

Зокрема, зі змісту інформації наявної в даній записці вбачається, що зазначені у ній відомості є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Щодо посилання у службовій записці, що для визначення вартості транспортного засобу використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, слід зазначити наступне.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(далі - Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак додаткові дані, які використовувалися під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або висновок експерта.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №725/2009/17.

Однак, колегія суддів зазначає, що у вказаній службовій записці відсутній запис того, що для визначення митної вартості транспортного засобу використовувалися Інтернет ресурси, натомість зазначено, що відомості щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними.

Разом з тим, митним органом не дотримано правила Методики, а саме включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, а також в матеріалах справи взагалі відсутній звіт (акт) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, що віднайшли своє підтвердження під час апеляційного її перегляду, судова колегія дійшла висновку, що уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме не встановлено належним чином митну вартість транспортного засобу.

Так як обставини справи свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення у діях позивача, однак розмір стягнення визначений не вірно, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України оскаржувана постанова підлягає скасування із надісланням справи про порушення митних правил на новий розгляд до відповідача.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 14.09.2018 року у справі № 1350/40800/18 про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, якою на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 611809,83 грн..

Справу № 1350/40800/18 про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, надіслати на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Смілянець Е. С.