Справа № 280/4364/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 січня 2019 року 15 год. 40 хв.Справа № 280/4364/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Слюсар С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 25.05.2018 № 009 форми "Ф", щодо нарахування ОСОБА_3 податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 43 030,08 грн.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 18.08.2017 за позивачем зареєстровано житловий будинок загальною площею 223,8 кв.м., який має також господарські будівлі та споруди, а саме: склад -541,4 кв.м., погріб -480,5кв.м., прибудову, ганок, вбиральню, свердловину, які не є об'єктами житлової нерухомості та не можуть обкладатись вказаним податком. Попри те, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить вказані відомості, позивач стверджує, що контролюючим органом визначено грошове зобов'язання з податку на нерухоме майно, виходячи із площі 704,3 кв.м. та протиправно застосовано положення п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України. Також посилається на те, що до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було додано розрахунку донарахованих грошових зобов'язань, а відтак неможливо встановити чи були застосовані контролюючим органом положення п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України в частині зменшення бази оподаткування об'єкта житлової нерухомості. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, у письмовому відзиві від 01.11.2018 вх. № 35056 посилається на те, що позивач, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником житлового будинку загальною площею 704,3 кв.м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Водяне, Провулок Червоноармійський, 8. У зв'язку із наявною інформацією, на підставі положень п.п. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14, п.п. 266.3.2, п. 266.3 ст. 266 та п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України Енергодарським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області позивачу винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки № 009 від 25.05.2018 на загальну суму 43 030,08 грн. З огляду на таке, стверджує, що відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 18.10.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/4364/18. Призначено підготовче судове засідання на 08 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 08.11.2018 за клопотанням представників сторін відкладено підготовче судове засідання на 26.11.2018.

Ухвалою суду від 26.11.2018 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче судове засідання на 11.12.2018.

У підготовчому судовому засіданні 11.12.2018 оголошувалась перерва до 10.01.2019.

Протокольною ухвалою суду від 10.01.2019 закрито підготовче провадждення та призначено справу до судового розгляду того ж дня.

У судовому засіданні 10.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в адміністративному позові. Просить суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві. Просить суд відмовити у задоволені позову.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Зважаючи на те, що суддя Максименко Л.Я. з 12.01.2019 по 27.01.2019 перебувала у відпустці, що підтверджується довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2019 № 02-35/19/11 (копія долучена до матеріалів справи), повний текст рішення виготовлено у перший робочий день, а саме 28.01.2019.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

25.05.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення № 009 форми «Ф», яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітний 2017 рік в загальній сумі 43 030,08 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається в тому числі із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 226.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об'єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об'єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об'єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Судом з'ясовано, що рішенням Водянської сільської ради № 5-43 від 24.04.2014 затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Рішенням Водянської сільської ради № 13-49 від 20.01.2015 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки викладено в новій редакції.

Рішенням Водянської сільської ради № 6-10 від 13.06.2016 внесено зміни до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме п. 5.1 викладено в новій редакції «Ставки податку для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб в залежності від місця розташування та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі 1,6 відсотки мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м.; для об'єктів нежитлової нерухомості 0,2 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. для об'єктів нежитлової нерухомості». Рішення вступило в силу з 01.01.2017.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Згідно з п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до п.п. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14 ПК України об'єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки.

Будівлі, віднесені до житлового фонду, поділяються на такі типи: а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень; б) прибудова до житлового будинку - частина будинку, розташована поза контуром його капітальних зовнішніх стін, і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну; в) квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання; г) котедж - одно-, півтораповерховий будинок невеликої житлової площі для постійного чи тимчасового проживання з присадибною ділянкою; ґ) кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах - ізольовані помешкання в квартирі, в якій мешкають двоє чи більше квартиронаймачів (п.п.14.1.129.1 п. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Садовий будинок - будинок для літнього (сезонного) використання, який в питаннях нормування площі забудови, зовнішніх конструкцій та інженерного обладнання не відповідає нормативам, установленим для житлових будинків (п.п.14.1.129.2 п. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Дачний будинок - житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку (14.1.129.3 п. 14.1.129 п.14.1 ст. 14).

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

До відзиву на адміністративний позов відповідачем долучено дві інформаційні довідки сформовані в один і той же день, одним і тим самим представником Енергодарської ОДПФ ГУ ДФС У Запорізькій області Лазарєвим Р.О.

А саме, інформаційну довідку № 134632520, сформовану 16.08.2018 о 16год.09хв., відповідно до якої за ОСОБА_3 зареєстрований житловий будинок (реєстраційний номер НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 223,8 кв.м. (житлова площа 46,7 кв.м) літ.Б та господарські будівлі і споруди: склад - 541,4 кв.м. літ.А, прибудова б1, прибудова б2, погріб - 480,5 кв.м., ганок до Б, свердловина - В, вбиральня - Г.

Також, долучена інформаційна довідка № 134640722, сформована 16.08.2018 о 16год.55хв., відповідно до якої за ОСОБА_3 зареєстрований житловий будинок (реєстраційний номер НОМЕР_3) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 704,3 кв.м.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що перша довідка сформована 16.08.2018 о 16год.09хв., відображала актуальну інформацію станом на час запиту, з якої зокрема вбачається, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни 18.08.2017. Друга довідка, сформована 16.08.2018 о 16год.55хв., надає інформацію яка була в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до 18.08.2017 (до дати внесення змін).

У зв'язку із наявністю у вказаних довідках, наданих відповідачем, розбіжностей як в реєстраційному номері об'єкта нерухомості, його адресі та і саме головне у площі об'єкта нерухомості, судом було зобов'язано представника позивача надати відповідні документальні підтвердження та пояснення з цього приводу.

На виконання вимог суду, представником позивача надано додаткові письмові пояснення та документи, з яких встановлено, що згідно розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 21.03.2016 № 115 "Про виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та заборону пропаганди їхньої символіки" провулок Червоноармійський в с. Водяне було перейменовано в провулок Зелений (додаток до розпорядження долучений до справи).

Також з'ясовано, що у 2004 році позивач звернувся до селищної ради із заявою про переробладнання складського приміщення в АДРЕСА_1 в житлове приміщення. Рішенням пятнадцятої сесії 24-го скликання Водянської сільської ради № 5-15 від 25.08.2004 надано дозвіл гр.ОСОБА_3 на переобладнання складського приміщення в АДРЕСА_1 в житлове приміщення згідно узгодження з районною архітектурою; Запорізькому МБТІ провести перереєстрацію складського приміщення в АДРЕСА_1 в житлове приміщення (копія рішення у справі).

Відповідно до планувального завдання та експлікації від 28.10.2006 (копії у справі) підготовлено проект житлового будинку та проект підвалу, визначено житлову площу будинку 89,3 кв.м., та загальну площу об'єкта 707,7 кв.м.

15.02.2008 виконавчий комітет Водянської сільської ради видав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тип об'єкта житловий будинок літ Б, в описі об'єкта вказано наступне: «Загальна площа 704,3 кв.м., житловий будинок Б, склад А - 541,4 кв.м., свердловина В» (копія долучена до справи). Таким чином, первинно в Свідоцтві про право власності некоректно визначено тип об'єкта, як житловий будинок разом із підвалом та іншими господарськими будівлями.

В 2015 році техніком з інвентаризації нерухомого майна було підготовлено технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою в АДРЕСА_1, відповідно до якого судом встановлено, що згідно плану та експлікації приміщень до плану житлового будинку літ.Б загальна площа житлового будинку складає 223,8 кв.м.

Саме відомості з технічного паспорту та листа від 09.12.2015 щодо нової експлікації приміщень стали підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.07.2017, про що безпосередньо вказано в графі «Підстави виникнення права власності».

Отже, долученими до справи доказами, а саме технічним паспортом на житловий будинок від 09.12.2015 та Інформаційними довідками щодо об'єкту нерухомості з реєстраційним № НОМЕР_2, а саме житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, що зареєстрований на праві власності за гр.ОСОБА_3 підтверджується, що площа об'єкта оподаткування складає 223,8 кв.м., з яких житлова складає 46,7 кв.м. Зареєстрований за позивачем за вказаною адресою об'єкт нерухомості також має господарські будівлі та споруди, зокрема склад, погріб, прибудови свердловина та вбиральню.

Відповідно до п.п.14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об'єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо.

Отже, решту площі, яку контролюючий орган порахував як площу житлового будинку складають господарські будівлі, які згідно положень п.п.14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України відносяться до об'єктів нежитлової нерухомості.

У зв'язку із викладеним, посилання контролюючого органу в обґрунтування своєї позиції про те, що зареєстрований за позивачем житловий будинок має загальну площу 704,3 кв.м. суд вважає безпідставними та такими, що суперечать долученим до справи доказам.

Також, суд відхиляє доводи контролюючого органу з приводу того, що зміни до Державного реєстру речових прав були внесені в середині звітного періоду, а саме 18.08.2017, відтак до уваги та розрахунку ГУ ДФС України в Запорізькій області було прийнято саме Інформаційну довідку, що містила інформацію до внесення змін. З цього приводу суд зазначає, що Податковий кодекс України, в частині, що регулює справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачає лише два випадки нарахування податку не за весь спірний період, а в частині, у випадку сплати податку щодо новоствореного об'єкту нерухомості та при переході права власності на об'єкт нерухомості (п.п.266.7.2 та п.п. 266.8.1).

Враховуючи те, що в даному випадку, не відбувалось жодної із подій, передбаченої п.п.266.7.2 та п.п. 266.8.1 нарахування податку має бути проведено за весь період та виходячи із загальної площі об'єкта оподаткування - 223,8 кв.м., що існувала ще до звітного податкового періоду та підтверджується відповідними правовстановлюючими документами.

Згідно пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 вказаного Кодексу обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: ґ) за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Враховуючи те, що під час судового розгляду справи з'ясовано, що об'єкт оподаткування має загальну площу 223,8 кв.м., то застосування контролюючим органом при обчисленні податку на нерухоме майно, відмінного від земельного податку положень «ґ» пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України є безпідставним.

Відтак, при визначені розміру податку на нерухоме майно, відмінного від земельного податку гр.ОСОБА_3 контролюючий орган мав виходити з розміру загальної площі житлового будинку, що дорівнює 223,8 кв.м.

Відповідно до п.п. 266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

При цьому, згідно з пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об'єкта житлової власності, що перебуває у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

На запитання суду, чи володіє гр. ОСОБА_3 ще будь-якою житловою нерухомістю, представник позивача відповів, що ні. Власне, це також підтверджується і долученою до справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно НОМЕР_4 від 07.09.2018.

Тому, база оподаткування об'єкту житлової нерухомості гр. ОСОБА_3 має бути зменшена на пільгу, передбачену пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України та складає 223,8кв.м. (згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічного паспорту об'єкта) - 120,0кв.м. (пільга) = 103,8кв.м.

Відтак, розмір податку, який обґрунтовано був нарахований контролюючим органом гр.ОСОБА_3 за податковий період 2017 рік дорівнює 2657,28 грн. (25,6(ставка податку)х103,8кв.м. (база оподаткування)).

В решті нарахування на суму 40 372,80 грн. здійснено контролюючим органом безпідставно та не ґрунтується на вимогах податкового законодавства.

У зв'язку із цим, податкове повідомлення-рішення на суму 40 372,80 грн. є безпідставним та підлягає скасуванню в цій частині.

При цьому посилання позивача на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення має бути скасоване повністю, оскільки суд позбавлений можливості здійснити нарахування замість контролюючого органу, суд дослідивши відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 п.п. 266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

В даному випадку, закон закріплює за податковим органом виключні дискреційні повноваження щодо обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб.

Такі власні повноваження контролюючим органом в даному випадку вже реалізовані шляхом формування та надсилання позивачу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Тому, розглядаючи спір про законність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 25.05.2018 № 009, суд не перебирає на себе дискреційні повноваження контролюючого органу та не здійснює нарахування податку (воно вже здійснено в оскаржуваному рішенні), а лише надає оцінку правомірності проведеного нарахування в тій чи іншій сумі.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 661,28 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративий позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 25.05.2018 № 009 форми «Ф» в частині нарахування ОСОБА_3 податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 40 372,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 661,28 грн. (шістсот шістдесят одна гривня 28 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.01.2019.

Суддя Л.Я. Максименко