Справа № 810/4996/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року № 810/4996/18

Київський окружний адміністративний суду у складі:

головуючого судді Лапія С.М.,

при секретарі Колесніковій О.І.,

за участю представників позивача Запаскіна М.Р., Павлової Г.А.,

представників відповідачів та третьої особи Ротаєнко Н.В., Ковальської Ю.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом Білоцерківської міської організації Профспілки працівників культури до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи: Міністерство культури України, Відділ культури і туризму Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська міська організація Профспілки працівників культури з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області , Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення від 06.09.2018 № 2788-56-VII "Про організаційно-правові заходи щодо створення комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 3 в місті Біла Церква".

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване рішення має явні ознаки протиправності, оскільки частиною 2 статті 9 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що державна політика у сфері позашкільної освіти спрямована на: створення умов для здобуття вихованцями, учнями і слухачами позашкільної освіти; збереження та розвиток мережі державних та комунальних закладів позашкільної освіти без права їх перепрофілювання, перепідпорядкування, злиття, передачі приміщень, обладнання, техніки в оренду.

Також вказав на те, що виключення закладів культури з базової мережі можливе лише за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв. У свою чергу, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не було погоджено з Міністерством культури України виключення КП Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 3 з базової мережі закладів культури.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 заяву про вжиття заходів забезпечення позову повернуто Білоцерківській міській організації Профспілки працівників культури без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 заяву Білоцерківської міської організації Профспілки працівників культури про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення відмовлено.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у задоволенні клопотання Білоцерківської міської ради Київської області та Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Міністерство культури України, Відділ культури і туризму Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкрито судовому засіданні.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів та третьої особи Відділу культури і туризму Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області у судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Представник третьої особи Міністерства культури України до судового засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що Комунальний заклад Білоцерківської міської ради Київської області Білоцерківська музична школа № 3 - це початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад (школа естетичного виховання), є початковою ланкою спеціалізованої мистецької освіти, належить до системи позашкільної освіти у сфері культури.

Засновником закладу є Білоцерківська міська рада Київської області.

Розглянувши подання відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради від 25.06.2018 № 285, з метою оптимізації мережі закладів позашкільної освіти у сфері культури, економічної ефективності функціонування мистецького закладу міста, забезпечення інтересів територіальної громади міста та розширення напрямів мистецької освіти Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради прийнято рішення від 12.07.2018 № 321 «Про схвалення проекту рішення міської ради «Про організаційно-правові заходи щодо створення комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 3 в місті Біла Церква» (далі - рішення від 12.07.2018 № 321).

Розглянувши рішення від 12.07.2018 № 321, Білоцерківською міською радою Київської області прийнято рішення від 06.09.2018 № 2788-56-VII "Про організаційно-правові заходи щодо створення комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 3 в місті Біла Церква" (далі - оскаржуване рішення).

Оскаржуваним рішення вирішено :

1. Створити комунальний заклад Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 3.

2. Затвердити Статут комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 3 згідно з додатком 1.

3. Доручити директору комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 3 після призначення в установленому законом порядку здійснити організаційно-правові заходи з державної реєстрації закладу та Статуту.

4. Припинити юридичну особу - комунальний заклад Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична шкода № 3 (код за , юридична адреса: 09100, Київська обл., місто Біла Церква, вул. Левандовського, будинок 47/1) шляхом ліквідації.

5. Утворити ліквідаційну комісію з припинення комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична шкода № 3 (далі - ліквідаційна комісія) (додаток 2) та визначити місцезнаходження комісії за адресою: 09100, Київська обл., місто Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, 36.

6. Ліквідаційній комісії провести процедуру ліквідації комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа №3 відповідно до чинного законодавства України.

7. Ліквідаційній комісії повідомити в установленому чинним законодавством України порядку та строки працівників комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3 (код за , юридична адреса: місто Біла Церква, вул. Левандовського, будинок 47/1) про припинення юридичної особи шляхом ліквідації. Забезпечити дотримання соціально-правових гарантій працівників зазначеного комунального закладу в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством України.

8. Ліквідаційній комісії в триденний термін повідомити державного реєстратора про прийняття рішення щодо ліквідації комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3.

9. Ліквідаційній комісії в десятиденний термін повідомити державну службу зайнятості про прийняття рішення щодо ліквідації комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа №3, зазначивши строки вивільнення працівників, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - направити списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів.

10. Встановити строк для заяв кредиторами своїх вимог - два місяці з дня оприлюднення на офіційному сайті Білоцерківської міської ради повідомлення про припинення діяльності шляхом ліквідації - у встановленому законом порядку.

11. Ліквідаційній комісії подати на затвердження міській раді проміжний та кінцевий ліквідаційний баланс комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3.

12. Ліквідаційній комісії передати документи, що підлягають обов'язковому зберіганню, до архівної установи.

13. Зазначити голову ліквідаційної комісії уповноваженою особою, яка зобов'язана подати до державного реєстратора заяву про припинення юридичної особи - комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3.

14. Ліквідаційній комісії закінчити ліквідацію комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3 та надати державному реєстратору документи для припинення юридичної особи в терміни, визначені чинним законодавством України.

15. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань освіти, науки, культури, мови, прав національних меншин, міжнародного співробітництва, інформаційної політики, молоді, спорту та туризму, соціального захисту, охорони здоров'я, материнства та дитинства.

Оскаржуване рішення оприлюднено на офіційному сайті Білоцерківської міської ради.

Позивач, вважаючи, що оскаржуване рішення є протиправним, прийнятим з порушенням ЗУ «Про позашкільну освіту», ЗУ «Про культуру», а також з порушенням порядку ліквідації закладів культури, таким, що суперечить інтересам дітей та викладачів, порушує їх соціальні гарантії, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом, Комунальний заклад Білоцерківської міської ради Київської області Білоцерківська музична школа № 3 є початковим спеціалізованим мистецьким навчальним закладом (школа естетичного виховання), початковою ланкою спеціалізованої мистецької освіти, належить до системи позашкільної освіти у сфері культури.

Засновником закладу є Білоцерківська міська рада Київської області.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про освіту» державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про освіту» система управління закладами освіти визначається законом та установчими документами.

Установчі документи закладу освіти повинні передбачати розмежування компетенції засновника (засновників), інших органів управління закладу освіти та його структурних підрозділів відповідно до законодавства.

Управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснюють:

засновник (засновники);

керівник закладу освіти;

колегіальний орган управління закладу освіти;

колегіальний орган громадського самоврядування;

інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти.

Відповідно ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про освіту» засновник закладу освіти зобов'язаний:

забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов;

у разі реорганізації чи ліквідації закладу освіти забезпечити здобувачам освіти можливість продовжити навчання на відповідному рівні освіти;

забезпечити відповідно до законодавства створення в закладі освіти безперешкодного середовища для учасників освітнього процесу, зокрема для осіб з особливими освітніми потребами.

Згідно ч. 2 ст. 66 ЗУ «Про освіту» районні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад:

відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної, початкової та базової середньої освіти, позашкільної освіти;

планують та забезпечують розвиток мережі закладів дошкільної, початкової та базової середньої освіти, позашкільної освіти;

планують та забезпечують розвиток мережі закладів профільної середньої освіти академічного спрямування (міські ради міст з населенням більше 50 тисяч - самостійно; міські ради міст з населенням менше 50 тисяч - за погодженням з обласною радою);

мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про позашкільну освіту» рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію та перепрофілювання закладу позашкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності приймає його засновник (засновники).

Засновником закладу позашкільної освіти може бути орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа (зокрема релігійна організація, статут (положення) якої зареєстровано у встановленому законодавством порядку), рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад позашкільної освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов'язків засновника.

Заклади позашкільної освіти створюються з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх, духовних і мовних потреб за наявності необхідної навчально-методичної та матеріально-технічної бази, педагогічних кадрів, а також з дотриманням вимог санітарного законодавства.

Заклади позашкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності мають рівні права і несуть однакові зобов'язання щодо дотримання вимог законодавства України.

Заклади позашкільної освіти мають право створювати свої структурні підрозділи, у тому числі відокремлені структурні підрозділи (філії).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про культуру» базова мережа закладів культури - комплекс підприємств, установ, організацій і закладів культури державної та комунальної форми власності, діяльність яких спрямована на створення умов для забезпечення розвитку творчості людини, збирання, збереження, використання і поширення інформації про матеріальні та духовні культурні цінності, наукові розробки, а також на забезпечення цілісності культурного простору України, доступності національного культурного надбання, дотримання прав громадян у сфері культури.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про культуру» створення чи припинення, у тому числі ліквідація, закладів культури здійснюється в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно ст. 22 ЗУ «Про культуру» базова мережа закладів культури формується з метою:

забезпечення розвитку сфери культури, всіх жанрів і видів мистецтва, а також цілісності національної культури;

дотримання прав громадян України у сфері культури, забезпечення доступності національного культурного надбання, культурних благ та мистецької творчості шляхом дотримання державних соціальних нормативів у сфері обслуговування закладами культури.

Базова мережа закладів культури формується органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Існуючі заклади культури та заклади освіти сфери культури автоматично включаються до базової мережі.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування під час формування та забезпечення функціонування базової мережі закладів культури керуються державними соціальними нормативами у сфері обслуговування закладами культури, передбаченими Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії". Виключення закладів культури з базової мережі можливе лише за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про культуру» до базової мережі закладів культури місцевого рівня належать комунальні заклади культури (бібліотеки, музеї, галереї, заповідники, виставкові зали, театри, філармонії, концертні організації, мистецькі колективи, кінотеатри, кіновідеопрокатні підприємства, об'єднання, палаци і будинки культури, інші клубні заклади, заклади освіти сфери культури, мистецькі школи, студії, парки культури та відпочинку тощо).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно п. 30 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення;

2) забезпечення здобуття повної загальної середньої, професійно-технічної освіти у державних і комунальних загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладах, вищої освіти у комунальних вищих навчальних закладах, створення необхідних умов для виховання дітей, молоді, розвитку їх здібностей, трудового навчання, професійної орієнтації, продуктивної праці учнів, сприяння діяльності дошкільних та позашкільних навчально-виховних закладів, дитячих, молодіжних та науково-просвітницьких організацій.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Положення про митецьку школу, затвердженого наказом Міністерства культури України від 09.08.2018 № 686 (далі -Положення) управління мистецькою школою в межах повноважень, визначених законодавством та статутом, здійснюють:

засновник (засновники);

керівник (директор);

колегіальний орган управління (педагогічна рада);

колегіальний орган громадського самоврядування;

піклувальна рада (у разі створення);

інші органи, передбачені Законом України «Про позашкільну освіту» та/або статутом мистецької школи.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Положення права та обов'язки засновника мистецької школи визначаються статтею 25 Закону України «Про освіту», частиною шостою статті 10 Закону України «Про позашкільну освіту», цим Положенням та статутом мистецької школи.

Засновник мистецької школи:

затверджує статут мистецької школи та зміни до нього, здійснює контроль за його дотриманням;

укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником мистецької школи, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та статутом мистецької школи, та розриває його з підстав та у порядку, що визначені законодавством та статутом мистецької школи;

затверджує кошторис та приймає фінансовий звіт мистецької школи у випадках та порядку, що визначені законодавством, здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю мистецької школи;

ініціює проведення аудиту мистецької школи в разі зниження мистецькою школою якості освітньої діяльності;

забезпечує створення в мистецькій школі умов для інклюзивної мистецької освіти початкового рівня;

забезпечує доступ громадян до початкової мистецької освіти відповідно до їх потреб і запитів шляхом відкриття мистецьких шкіл та їх відокремлених структурних підрозділів;

забезпечує фінансування діяльності мистецької школи в частині забезпечення якісного і сучасного освітнього процесу та послуг з початкової мистецької освіти, які надаються мистецькою школою в межах затверджених освітніх програм;

забезпечує розвиток матеріально-технічної бази мистецької школи;

забезпечує фінансування підвищення кваліфікації педагогічних працівників заснованих ним мистецьких шкіл у межах, визначених законодавством;

компенсує витрати на навчання пільгових категорій громадян відповідно до абзацу третьогочастини другої статті 26 Закону України «Про позашкільну освіту» (для державних та комунальних мистецьких шкіл);

забезпечує соціальний захист здобувачів, педагогічних працівників та інших працівників мистецької школи;

у разі реорганізації чи ліквідації мистецької школи забезпечує здобувачам початкової мистецької освіти можливість продовжити навчання в іншій мистецькій школі;

приймає рішення щодо створення піклувальної ради мистецької школи та сприяє створенню благодійних фондів;

реалізує інші права, передбачені законодавством та статутом мистецької школи.

Засновник або уповноважена ним особа не має права втручатися в діяльність мистецької школи, що здійснюється нею в межах її автономних прав, визначених законами та статутом.

Отже, виходячи з викладеного, відповідач Білоцерківська міська рада Київської області як засновник Комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3 при прийнятті оскаржуваного рішення діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством.

Посилання представника позивача щодо порушення відповідачем ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про культуру», а саме необхідності погодження ліквідації закладу позашкільної освіти з Міністерством культури України, суд не приймає до уваги, оскільки зазначеною статтею передбачено, що ліквідація закладів культури здійснюється в порядку, визначеному законодавством. Натомість, ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про культуру» передбачає погодження з Міністерством культури України виключення закладів культури з базової мережі, а не ліквідації закладу позашкільної освіти.

Крім того, проаналізувавши дану статтю, суд дійшов висновку, що вона стосується виключення закладів культури з базової мережі у випадку невідповідності зазначеного закладу соціальним нормативам у сфері обслуговування закладів культури, передбачених Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Також суд звертає увагу, що Міністерство культури України у листі від 01.06.2018 № 980/27/10-18 зазначило, що в умовах децентралізації влади та утворення об'єднаних територіальних громад усі питання, пов'язані з функціонуванням мистецьких шкіл, вирішуються органами місцевого самоврядування. Чинним законодавством не передбачено правових запобіжників стосовно реорганізації та/або ліквідації закладів позашкільної освіти .

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов'язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводів відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у даній справі за результатами розгляду заяви позивача задоволено заяву про забезпечення позову. Зупинено дію пункту 4 рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 06.09.2018 № 2788-56-VII "Про організаційно-правові заходи щодо створення комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 3 в місті Біла Церква" до набрання законної сили рішенням у даній адміністративній справі

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі № 810/4996/18.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 157, 194, 205, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі №810/4996/18.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 04 лютого 2019 р.