Справа № 295/16143/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/16143/18 Головуючий у 1-й інстанції: Чішман Л.М.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

04 лютого 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенського Володимира Анатолійовича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2018 року (головуючий суддя Чішман Л.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенського Володимира Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року ОСОБА_3 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенського Володимира Анатолійовича (відповідач) в якому просив:

- визнати протиправними дії Інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенського Володимира Анатолійовича щодо складання постанови серії НК №286082 від 22.11.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- скасувати постанову серії НК №286082 від 22.11.2018 року, винесену Інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенським Володимиром Анатолійовичем, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що розгляд справи про вчинення ним адміністративного порушення вчинений відповідачем без попереднього та необхідного з'ясування дійсних обставин, які мають значення для вірного вирішення справи. Також, позивач заперечує твердження відповідача стосовно обов'язковості технічного контролю транспортного засобу, яким він керував 22.11.2018 року.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 28 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. А саме: скасовано постанову серії НК №286082 від 22.11.2018 року, винесену інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенським В.А., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обгрунтування власної позиції відповідач зазначив про формальність підстав якими керувався як позивач, так і суд першої інстанції ухвалюючи рішення про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на переконання відповідача у справі відсутні належні та допустимі докази в підтвердження обставин, встановлених під час розгляду справи судом першої інстанції.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

В силу положень ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, судова колегія ухвалила здійснити розгляд справи в письмовому провадженні за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, входячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою серії НК №286082 від 22.11.2018 року, винесену інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенським В.А., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, внаслідок встановлення факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, позивача - ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У відповідності до змісту вказаної постанови, позивач 22.11.2018 року здійснював керування транспортним засобом Fiat Nuovo Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1, який вчасно не пройшов обов'язкового технічного контролю.

Позивач не погоджуючись з вказаним, оскаржив дії відповідача в судовому порядку.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, дійшов висновку про доведеність позивачем власних вимог і з огляду на положення Закону України "Про дорожній рух", п.п. 2 п. 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2012 року № 137, визнав транспортний засіб, яким керував позивач таким, що не підлягає обов'язковому технічному контролю.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях».

В разі наявності підстав вважати, що вчинено адміністративне правопорушення, складається або протокол, або виноситься постанова в залежності від складу правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП - протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що в наведених положеннях кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови, наявність доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду доводить патрульна поліція.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Із метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, в цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судова колегія зауважує, що вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

В межах правовідносин, що є предметом розгляду даної справи, розгляд справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення відбувся на місці зупинки транспортного засобу.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена відповідачем без відповідних пояснень суті порушення та без достатніх та належних доказів, на підставі суб'єктивної думки патрульного поліцейського.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII).

Статтею 29 вказаного нормативного акту встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ст. 33 Закону № 3353-XII технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов'язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями ст. 35 Закону № 3353-XII. Зокрема, обов'язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Як встановленого з наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого Житомирським ВРЕР УДАІ УМВС України в Житомирській області, транспортний засіб яким керував позивач 22.11.2018 року марки Fiat Nuovo Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1, має тип кузова - легковий універсал В, що на переконання суду першої інстанції відносить вказаний автомобіль до категорії транспортних засобів, що звільняються від обов'язкового технічного контролю.

В той же час, цим же свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу засвідчується, що власником вказаного транспортного засобу, яким керував позивач 22.11.2018 року, є ТОВ "Грайв Флексіблс Україна", що на переконання відповідача спростовують висновки суду першої інстанції оскільки із тверджень апелянта вбачається, що основним видом діяльності вказаної фірми є виробництво готових текстильних виробів, крім одягу, що засвідчує факт використання транспортного засобу марки Fiat Nuovo Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 для отримання прибутку.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на наведений вище аналіз норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, в призмі встановлених обставин справи та наявних матеріалів справи, судова колегія доходить до переконання, що а ні висновки суду першої інстанції, а ні доводи та заперечення відповідача не підтвердженні належними та достатніми доказами.

Зокрема, відповідач стверджуючи про належність автомобіля марки Fiat Nuovo Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 до категорії транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю, повинен довести це належними і допустимими доказами. Вказана стадія розгляду справи про адміністративне правопорушення повинна передувати стадії винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На переконання судової колегії, етап зібрання доказів в підтвердження наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем проігноровано як в ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом першої інстанції.

В той же час, наведена вище, дає підстави судовій колегії стверджувати про передчасність висновків суду першої інстанції в даній справі, оскільки матеріали справи не містять доказів усунення судом першої інстанції прогалин в доказовій базі даної справи. Тобто, жодних дій, спрямованих на всебічне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи матеріали справи не містять.

Окрім того, слід зауважити, що а ні відповідач, а ні суд першої інстанції не надали увагу тій обставині, що позивач не є власником транспортного засобу марки Fiat Nuovo Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1, що ставить під сумнів правомірність притягнення саме його до адміністративної відповідальності за вчинене ч. 3 ст. 121 КУпАП правопорушення, а не дійсного власника автомобіля.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної в межах даної справи постанови, оскільки патрульною поліцією не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останньої.

Частиною 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили обґрунтованість висновків про наявність підстав для винесення постанови серії НК №286082 від 22.11.2018 року, зокрема: щодо використання транспортного засобу для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку та встановлення особи, яка повинна відповідати за вчинене адміністративне правопорушення.

У справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. За логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, судова колегія зауважує, що якщо уповноваженим органом не обґрунтовано підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшкодування доказів винуватості особи.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог в частині скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серії НК №286082 від 22.11.2018 року.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що прийняття рішення шляхом направлення справи на новий розгляд до компетентного органу не суперечитиме вимогам ч.2 ст. 272 КАС України, оскільки зазначена норма забороняє повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно п. 4 ч. 1, ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм чинного матеріального та процесуального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенського Володимира Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенського Володимира Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК №286082 від 22.11.2018 року, винесену інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції Іскоростенським В.А., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, і надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

В задоволені решти вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 лютого 2019 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.