Справа № 160/7874/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7874/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року (суддя Ільков В.В., м. Дніпро, повинний текст рішення складено 19.11.2018 року)

у адміністративній справі № 160/7874/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

22.10.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.02.2018 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді згідно довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці за №Б-с-897, 897/1, 897/2, 897/3, 897/4, 897/5, 897/6 від 17.08.2018 року; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (структурний підрозділ Нікопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, починаючи з 01.02.2018 року із розрахунку на підставі довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №Б-с-897, 897/1, 897/2, 897/3, 897/4, 897/5, 897/6 від 17.08.2018 року, з урахуванням різниці, яка вже була виплачена у цей період.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.02.2018 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді згідно довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці за №Б-с-897, 897/1, 897/2, 897/3, 897/4, 897/5, 897/6 від 17.08.2018 року; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, починаючи з 01.02.2018 року із розрахунку на підставі довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №Б-с-897, 897/1, 897/2, 897/3, 897/4, 897/5, 897/6 від 17.08.2018 року, з урахуванням різниці, яка вже була виплачена у цей період.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Апелянт вказував, що 06.09.2018 року ОСОБА_1 належним чином звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про проведення перерахунку пенсії щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», надала довідки про суддівську винагороду від 17.08.2018 року № Б-с-897, № Б-с-897/1, № Б-с-897/2, № Б-с-897/3, № Б-с-897/4, № Б-с-897/5, № Б-с-897/6, видані Державною судовою адміністрацією України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зокрема станом на 01.01.2018 року, в якій зазначено розмір посадового окладу виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн. х 10). Відповідно заяви та доданих до неї довідок було здійснено перерахунок з 01 серпня 2018 року, що не заперечується в позовній заяві. Однак, позивач бажає отримати перерахунок довічного грошового утримання з 01.02.2018 року. Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», що набрав чинності 22 липня 2018 року, внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. У управління були відсутні законні підстави для перерахунку щомісячного грошового утримання з 01.02.2018 року. Апелянт вказував, що судом першої інстанції зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок довічного грошового утримання з 01.02.2018 року, що порушує принцип застосування нормативно- правових актів у часі, оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 № 2415-УІІІ набрав чинності з 22.07.2018 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді є зміна розміру грошового утримання діючого судді. Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Згідно з п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень. Також Законом України від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» внесено зміни до абзацу 2 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» слово та цифри « 1600 гривень» замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року». Дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600,00 гривень. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 гривень. На думку суду першої інстанції з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн., а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 постановою Верховної Ради України від 16.07.2015 року № 634-VІІІ, була звільнена з посади судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у відставку. Наказом в.о. голови суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 року № 109-о ОСОБА_1 було відраховано зі штату суду з 14.08.2015 року.

Встановлено, що 06.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення перерахунку пенсії щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», надавши довідки про суддівську винагороду від 17.08.2018 року № Б-с-897, № Б-с-897/1, № Б-с-897/2, № Б-с-897/3, № Б-с-897/4, № Б-с-897/5, № Б-с-897/6, видані Територіальним управлінням Державною судовою адміністрацією України, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зокрема станом на 01.01.2018 року, в якій зазначено розмір посадового окладу виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.*10). Листом № Б 15440-18 від 12.10.2018 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що перерахунок грошового утримання було проведено з 01.08.2018 року, оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22.07.2018 року.

Встановлено, що як відповідь на заяву ОСОБА_1 пенсійним органом було перераховано довічне грошове утримання судді у відставці, однак таке перерахування зроблено не з дати, з якої просила позивач - 01.01.2018 року а з 01.08.2018 року. Свою позицію Пенсійний фонд мотивує тим, що перерахунок виконувався на виконання показників Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», який набрав чинності 22.07.2018 року.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України, статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №19-рп/2004 визначено, що не допускається зниження рівня гарантій незалежності ї недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Варто вказати, що рішенням Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, та визначено, що частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Рішенням Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 вказано, що не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання призначається і нараховується відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Передбачено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно частин 3 - 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тобто передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання розраховується, виходячи з розміру суддівської винагороди судді. У випадку позивача, розмір щомісячного довічного грошового утримання обчислюється виходячи з розміру суддівської винагороди визначеної відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Станом на час видачі позивачу довідок № № Б-с-897, № Б-с-897/1, № Б-с-897/2, № Б-с-897/3, № Б-с-897/4, № Б-с-897/5, № Б-с-897/6 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI передбачали розмір суддівської винагороди як 10 мінімальних прожиткових мінімумів працездатної особи, з 01.01.2018 року розмір якої становить 1762,00 грн. Такий висновок підтверджується наступним нормативним обґрунтуванням.

Згідно з п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року, встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» внесено зміни до абзацу 2 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - слово та цифри « 1600 гривень» замінити словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.

Тобто діючими нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року передбачено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1762,00 гривень, таке застосування передбачено з 01.01.2018 року, оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» містить норму, яка передбачає застосування ставки прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762,00 гривень саме з 01.01.2018 року. Також, зокрема, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року передбачає застосування величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Дійсно, частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України з цього приводу у Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.1999 року вказував, що конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Тобто, коли у Законі вказано про його дію, розповсюдження у часі на минулі правовідносини, таку вказівку необхідно приймати як дійсну та законну. У разі коли в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року у редакції з змінами відповідно до Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», вказано, що застосування величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починається з 01 січня 2017 року, застосування величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року необхідно провадити саме з 01 січня 2017 року. З 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року складає 1762,00 гривні.

Судова колегія вказує, що при зміні з 01 грудня 2018 року розміру суддівської винагороди судді відповідного суду, зміні підлягає і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке визначається у певних відсотках від зміненого грошового утримання працюючого судді.

Також судова колегія вважає за необхідне вказати на наступне.

Пунктом 5 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (набрав чинності 05.01.2017 року) було внесено зміни до ч. 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та передбачено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Зміни набули чинності 05.01.2017 року після опублікування Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Таким чином, ОСОБА_1 може бути проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 05.01.2017 року.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру суддівської винагороди працюючого судді. Розмір щомісячного довічного грошового утримання обчислюється виходячи з розміру суддівської винагороди визначеної відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI. Оскільки ОСОБА_1 у позовних вимогах просить здійснити перерахунок з 01.02.2018 року та надає для здійснення перерахунку довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, такий перерахунок повинен бути здійснений.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем повертаються у тому разі коли його позовні вимоги задоволено.

Не передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги, не передбачено повернення судових витрат, здійснених суб'єктом владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у справі № 160/7874/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник