Справа № 826/17048/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Представництва Президента України в Автономній республіці Крим в особі Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим Бабіна Бориса Володимировича на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2018 у справі за позовом ОСОБА_3 до Представництва Президента України в Автономній республіці Крим в особі Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим Бабіна Бориса Володимировича про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до Представництва Президента України в Автономній республіці Крим в особі Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим Бабіна Бориса Володимировича про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2018 адміністративну справу № 826/17048/18 за позовом ОСОБА_3 до Представництва Президента України в Автономній республіці Крим в особі Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим Бабіна Бориса Володимировича про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, передано на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не врахував того, що інформація про справжнє місце проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_3 на день звернення до суду та взагалі з травня 2014 року на ТОТ України в Криму відсутня, що потребує додаткового встановлення судом.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 312 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, передаючи дану справу на розгляд Київському окружному адміністративному суду керувався положеннями п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, з огляду на те, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

До вказаного висновку суд першої інстанції дійшов з огляду на те, що зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1.

Так, приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII передбачено, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд адміністративних справ Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим - Київським окружним адміністративним судом, адміністративних справ Окружного адміністративного суду міста Севастополя - Окружним адміністративним судом міста Києва.

Згідно з додатком 1 до Указу Президента України «Про утворення місцевих адміністративних судів, затвердження їх мережі» від 16.11.2004 №1417/2004 повноваження Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим поширюються на територію Автономної Республіки Крим, а повноваження Окружного адміністративного суду міста Севастополя - на місто Севастополь.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний позов ОСОБА_3 підлягає до розгляду Київським окружним адміністративним судом.

Колегія суддів погоджується із зазначеними аргументами, оскільки до позовної заяви було долучено копію паспорта серії ЕС 170762 ОСОБА_3, з якого вбачається, що місцем реєстрації останньої є Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул. ім. 60-річчя СРСР, 24, кв. 8-а. На переконання суду апеляційної інстанції, вказаний доказ у встановленому порядку посвідчує місце реєстрації позивача.

В свою чергу, апелянтом не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про неналежність копії паспорта, як доказу підтвердження місця реєстрації особи, та не вказав на обставини, які можуть свідчити про неправдивість заявленої позивачем інформації щодо місця його реєстрації.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, вказаними положеннями позивачу в адміністративній справі дається певна можливість вибору суду, до якого звертатись за захистом своїх прав та інтересів.

Так, апелянт посилається на те, що ОСОБА_3 з травня 2014 року до серпня 2017 року, місцем свого фактичного проживання вказувала місто Херсон.

Крім того, апелянтом зазначено про відсутність відомостей про перетин ОСОБА_3 в період з 2014 по 2018 роки контрольних пунктів в'їзду - виїзду, розташованих на адміністративній межі з тимчасово окупованою територією України в Криму, а також Державного кордону України.

Водночас, суд апеляційної інстанції критично оцінює такі доводи апелянта, позаяк вони жодним чином не спростовують факт реєстрації ОСОБА_3 за вказаною нею адресою.

Колегія суддів також вказує на положення ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якими встановлено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

В контексті наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та не вбачає передбачених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2018.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та у встановленому порядку підтверджували зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 на території АР Крим, або наявність іншого зареєстрованого місця проживання (перебування), апелянтом не надано.

Стосовно доводів апелянта щодо необхідності витребування у Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетину кордону ОСОБА_3 в період з 2014 по 2018 роки, то зазначена інформація жодним чином не стосується місця реєстрації вказаної особи, та не може свідчити про обгрунтованість доводів апелянта, а отже не враховується судом при розгляді справи.

В частині доводів апелянта щодо пропуску строку, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду, то суд першої інстанції не давав оцінки вказаним обставинам та їх не досліджував при постановленні процесуальної ухвали про передачу справи до належного суду, а отже такі посилання є передчасними та не можуть бути предметом розгляду під час перегляду оскаржуваної ухвали від 22.10.2018 судом апеляційної інстанції.

Щодо інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів також критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Представництва Президента України в Автономній республіці Крим в особі Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим Бабіна Бориса Володимировича залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук