Справа № 826/5708/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5708/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.О., Лічевецького І.О.

за участю секретаря судового засідання Антоненко К.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року

у справі №826/5708/18 (розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження)

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року позивач звернувся у суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії з 01.05.2016 у відповідності до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» №304 від 20.04.2016;

- зобов'язати відповідача згідно статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» №304 від 20.04.2016 здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.05.2016 однією сумою у повному обсязі без обмеження її граничним розміром, шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія його основних і додаткових видів та премії, а саме: посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за стаж служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії з урахуванням довідки Міністерства внутрішніх справ про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-70018 від 04.08.2017 із збереженням суми відсотків нарахування пенсії які встановлені при призначенні пенсії.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він отримав право на перерахунок пенсії на підставі постанови Уряду №493 від 27.07.2016 року №493, однак, на його думку, відповідач протиправно відмовив у проведенні такого перерахунку без обмеження її максимального розміру, посилаючись на ст. 2 та п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року.

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 23 жовтня 2018 року, вийшовши за межі позовних вимог, позов задовольнив частково: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не здійснення виплати ОСОБА_3 пенсії після проведення перерахунку без обмеження максимального розміру з 01.01.2016; зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_3 виплату пенсії за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині адміністративного позову відмовив.

Судове рішення умотивовано тим, що пенсія позивача у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року обмеженню граничним розміром не підлягала, що обумовлює протиправність дій відповідача щодо її обмеження у вказаний період та наявність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та винести нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунутвання вимог апеляційної скарги посилається на те, що обмеження максимального розміру пенсії закріплено на законодавчому рівні, тому управління Пенсійного фонду, виплачуючи позивачу пенсію з обмеженням максимального розміру, діяло на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині задоволенні позову з ухваленням нового рішення, з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому з 2007 року призначено пенсію за вислугою років відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 77% від суми грошового забезпечення, перебуває на обліку у відділі пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» № 304 від 20.04.2016 (далі - Постанова №304), якою передбачено підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та затверджено нові розміри посадових окладів, позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України у Київській області про перерахунок його пенсії.

Листом від 20.02.2018 року №667/Р-01 відповідачем повідомлено, що пенсія позивачу виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, в меншому розмірі ніж зазначено в довідці про розмір грошового забезпечення позивача, оскільки законодавством встановлено обмеження щодо максимального розміру пенсії.

Уважаючи бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку його пенсії протиправною, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч. 5 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції станом на 01 січня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Частина 5 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була викладена у редакції Закону України від 08 липня 2011 року N 3668-VI.

Стаття 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», викладена в редакції Закону України від 24 грудня 2015 року N 911-VIII, визначає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), у тому числі відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, у тому числі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати 10740 гривень.

Крім того, даний Закон N 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину 5, яка згодом стала частиною 7, статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій осіб» доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень";

Згідно із Законом України від 06 грудня 2016 року N 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у частині 7 статті 43 слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

За змістом ч.2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, положення ч.7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратило чинність з 20 грудня 2016 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що положення статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яка також встановлює обмеження максимального розміру перерахованої пенсії особам відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року не було визнано неконституційними та були чинними у періоді, що ними регулюються.

За таких обставин, дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії відповідача є правомірними, вчиненими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, визнання протиправними дій відповідача щодо не здійснення виплати ОСОБА_3 пенсії після проведення перерахунку без обмеження максимального розміру з 01.01.2016 року, зобов'язання здійснити такий перерахунок та виплату за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 без обмеження її максимальним розміром, є помилковим

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення позову з ухваленням в цій частині нового рішення.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з ухваленням в цій частині нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 242, 246, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року - скасувати в частині задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не здійснення виплати ОСОБА_3 пенсії після проведення перерахунку без обмеження максимального розміру з 01.01.2016 та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_3 виплату пенсії за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не здійснення виплати ОСОБА_3 пенсії після проведення перерахунку без обмеження максимального розміру з 01.01.2016 та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_3 виплату пенсії за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум - відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2019 року.