Справа № 808/2064/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/2064/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року (суддя суду 1 інстанції Садовий І. В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулось до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2014-2016 роки та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%

зобов'язати відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2014-2016 роки та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з вересня 2017 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» встановлено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовуються середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Оскільки позивач не зверталася з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншу в межах одного Закону, а вперше просила призначити пенсію за іншим Законом. Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона звернулась вперше. Після отримання права на пенсію за вислугу років продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Оскільки в частині 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова

йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалах пенсійної справи, тому така норма не підлягає застосуванню у цій справі, оскільки має місце призначення іншої пенсії в межах одного Закону. Тому, при розрахунку пенсії позивача необхідно застосовувати приписи статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на доводи, аналогічні викладеним у адміністративному позові.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та з 02.09.2002 року отримувала пенсію за вислугу років, з 21.09.2017 отримує пенсію за віком.

Після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 продовжувала працювати, у зв'язку з чим неодноразово зверталась за перерахунками пенсії, які проведено в управлінні згідно з її особистими заявами. Крім того, позивачці здійснювалися перерахунки пенсії у зв'язку зі звільненням її або працевлаштуванням.

У вересні 2017 року ОСОБА_1, після досягнення нею 58-річного віку, звернулась до відповідача із заявою від 21.09.2017 №771 про перерахунок пенсії при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. (а.с.47)

Згідно з розпорядженням №143801 від 28.09.217 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком з 21.09.2017, пенсія нарахована із застосуванням коефіцієнта стажу з урахуванням кратності 1,35%. (а.с.48)

У жовтні 2017 року позивач звернулась до управління із заявою від 12.10.2017 № 952 про перерахунок пенсії по стажу згідно зі ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою управлінням їй було проведено перерахунок пенсії за віком з 01.10.2017 року з урахуванням страхового стажу, набутого нею після 31.03.2011 року, що підтверджується розпорядженням 143801 від 17.11.2017. (а.с.49-50)

23.02.2018 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосування врахуванням страхового стажу в розмірі 1,35%. (а.с.10)

Листом Правобережного об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 07.03.2018 №84/Г-9 позивачу відмовлено, у зв'язку з тим, що за період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величини оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% застосовується з 01.10.2017 по 31.12.2017, лише при первинному призначенні пенсії, таким чином, індивідуальний коефіцієнт по стажу та розмір пенсії розрахований вірно, у відповідності до вимог чинного законодавства. (а.с.11-12)

Правомірність таких дій відповідача оскаржено позивачем до суду.

За приписами статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Вищевикладене свідчить, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Положеннями частин 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Відповідно до матеріалів справи, за заявою позивача від 21.09.2017 про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, відповідачем прийнято розпорядження від 28.09.2017 №143801, відповідно до якого підтверджено розрахунок страхового стажу позивача із застосуванням кратності 1,35.

Проте, пенсія була призначена позивачу відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», у зв'язку з чим у відповідності до вище вказаних положень підлягала перерахунку з 01.10.2017 з врахуванням частин 3-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.10.2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.

Разом з цим, при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн., а не 1 417,58 грн. як при попередньому перерахунку.

Відтак, розмір перерахованої пенсії позивачу був збільшений з 1241,76 грн. і після перерахунку склав 2093,45 грн.

Отже, вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем, а тому посилання позивача на звуження її права є необґрунтованим.

Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з 04.02.2019 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров