Справа № 0240/2906/18-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2906/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

30 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Мякінькової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішеннявід 14.05.2018 №49964-5302-0208 .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №49964-5302-0208 винесене Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 14.05.2018.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року - без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

06 квітня 2015 року між Хмільницькою міською радою (Орендодавець) та орендарями, зокрема ОСОБА_4 укладено договір оренди землі.

Пунктом 1 договору визначено, що орендодавець на підставі рішень Хмільницької міської ради: 9 сесії 6 скликання від 28 квітня 2011 року, 15 сесії 6 скликання від 27 жовтня 2011 року, 62 сесії 6 скликання від 11 вересня 2014 року, 72 сесії 6 скликання від 05 березня 2015 року, а Орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

В оренду передається земельна ділянка площею 1580,0 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1 на якій розміщений об'єкт нерухомого майна - будівля будинку побуту.

Земельна ділянка, що передається виділена в натурі (на місцевості) у встановленому порядку. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на момент прийняття рішення 72 сесії Хмільницької ради 6 скликання від 05 березня 2015 року у відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданої управлінням Держземагентства у Хмільницькому районі Вінницької області № 2-10/945 від 05 березня 2015 року становить 1391753,28 грн.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки підлягає щорічній індексації відповідно до коефіцієнту індексації, розрахованого центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Пунктом 10 Договору визначено, що договір укладено до 01.05.2016 року. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право

29 березня 2016 року ОСОБА_4 повідомив міського голову м. Хмільника про неможливість поновлення дії договору земельної ділянки, на попередніх умовах, оскільки існуючий договір оренди земельної ділянки був укладений з порушенням ч. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної документації".

Листом № 07-20/220 від 21 квітня 2016 року виконавчий комітет Хмільницької міської ради Вінницької області повідомив, що при поновленні договору оренди приймається рішення не про надання земельної ділянки в оренду, а про поновлення договору. Під час поновлення договору оренди земельної ділянки її надання не відбувається, відповідно для прийняття рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки наявність плану зонування або детального плану не є обов'язковою умовою. Тому поновлення договору оренди землі, розташованої у м.Хмільнику по вул. Небесної Сотні 1, площею 1580,0 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1 не суперечить вимогам ч. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Окрім того, виконавчий комітет Хмільницької міської ради Вінницької області повідомляє про попередній намір поновити договір оренди землі площею 1580,0 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1 визнавши строк дії договору до 01.04.2021 року та внести зміни в п.11 договору оренди земельної ділянки встановивши орендну плату в розмірі 74837,49 грн. щорічно, яка підлягає щорічній індексації за індексом розрахованим центральним органом виконавчої влади з питань земельних відносин.

19 травня 2018 року позивач звернувся до міського голови м. Хмільника з листом-повідомленням, у якому зазначив, що після укладення договору оренди земельної ділянки було виявлено, що договір оренди земельної ділянки від 05 січня 2015 року, термін дії якого закінчився 01 травня 2016 року не відповідає вимогам законодавства, а саме ч. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" за яким забороняється надання земельних ділянок у власність чи користування фізичними та юридичними особами для містобудівних потреб у разі відсутності плану зонування або детального плану території, договір оренди земельної ділянки може бути укладений з дотриманням ч. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" з узгодженням сторонами усіх істотних умов. На даний міською радою, як орендодавцем не виконано вимог ч. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а з нами як орендарями не досягнуто згоди усіх істотних умов щодо укладання договору оренди земельної ділянки на новий строк.

На підставі викладеного повідомлено про відмову від поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1580 кв.м., на запропонованих умовах.

14 травня 2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення № 49964-5302-0208, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 9915,97 грн.

Не погодившись з таким рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення за відсутності чинного (діючого) договору оренди земельної ділянки, а тому податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 №49964-5302-0208 підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України "Про оренду землі" використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпункту 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Отже, ПК України визначив обов'язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Водночас справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХII ПК України.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 288.4 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Вимоги підпункту 288.5.1 пункту 288.5 ст. 288 ПК України, щодо мінімального розміру орендної плати стосуються узгодження розміру орендної плати при укладенні договору або ж при внесенні змін до нього, проте, не можуть вважатися зобов'язанням орендаря, встановленим ПК України, оскільки у самому ПК України вказано, що підставою для нарахування орендної плати є договір.

При цьому, згідно зі статтею 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи слідує, що 06 квітня 2015 року між Хмільницькою міською радою (Орендодавець) та орендарями, зокрема ОСОБА_4 укладено договір оренди землі до 01.05.2016.

29 березня 2016 року ОСОБА_4 повідомив міського голову м. Хмільника про неможливість поновлення дії договору земельної ділянки, на попередніх умовах, оскільки існуючий договір оренди земельної ділянки був укладений з порушенням ч. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної документації".

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції, позивач не дійшов згоди з Хмільницькою міською радою щодо зміни умов укладення договору оренди земельної ділянки.

Проте, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №49964-5302-0208, яким визначено суду податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 9915,97 грн. стала угода про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між Хмільницької міською радою та орендарями, зокрема і ОСОБА_4 від 27.05.2016, у якій пунктом 1 визначено продовжити договір оренди землі строком до 01.04.2021 (а.с.63).

Однак, як вбачається із зазначеної угоди у графі підпис сторін: орендарі - відсутній підпис ОСОБА_4

Також, судом апеляційної інстанції приймаються до уваги доводи позивача про те, що виконавчий комітет Хмільницької міської ради не звертався до позивача з проектом договору про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 06.04.2015.

Отже, з наведеного вбачається, що термін дії договору оренди землі укладеного 06.04.2015 між Хмільницькою міською радою та позивачем закінчився 01.05.2016, отже він є припиненим, а його поновлення між позивачем та Хмільницької міською радоб не відбулося, що свідчить про відмову позивача отримувати в оренду земельну ділянку площею 1580 кв.м.

Таким чином, підстави для нарахування позивачу орендної плати відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення - рішення № 49964-5302-0208 від 15 травня 2018 року за відсутності чинного (діючого) договору оренди земельної ділянки, а тому вимога про стягнення орендної плати ґрунтується на неіснуючій угоді між ОСОБА_4 та Хмільницькою міською радою Вінницької області.

Доводи апеляційної скарги вказаного висновку суду першої інстанції не спростовують, а тому податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 №49964-5302-0208 є протиправним та підлягає скасуванню.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 лютого 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.