Справа № 810/3071/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3071/18 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації ОСОБА_3 "Про відкликання з відпустки ОСОБА_2." від 21 травня 2018р. за № 63-к;

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 2018р. за №64-к "Про припинення повноважень ОСОБА_2.";

- поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області та стягнення з Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області за період вимушеного прогулу ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату з 21 травня 2018 року до дня фактичного поновлення на посаді.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

04 лютого 2019 року на електронну адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про перенесення розгляду справи у зв'язку з перебуванням виконуючого обов'язки начальника юридичного відділу ОСОБА_4 на лікарняному. Дослідивши означене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість, адже доказів на підтвердження викладеного в клопотанні надано не було, як і не наведено обґрунтованих пояснень стосовно відсутності інших представників відповідача, з огляду на що відсутні підстави для його задоволення.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що з 11 жовтня 2016 року ОСОБА_2, розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації за №278-к від 10 жовтня 2016 року була призначена на посаду заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА, як така, що успішно пройшла по конкурсу.

Розпорядженням Президента України за №59/2018-п від 07 квітня 2018 року ОСОБА_3 призначено головою Переяслав-Хмельницької РДА Київської області з 13 квітня 2018 року зі строком випробування один місяць та оплатою праці відповідно до законодавства.

10 квітня 2018 року позивач на ім'я в.о. голови Переяслав-Хмельницької РДА Бобровніка Ю.В. написала заяву про надання їй додаткової відпустки тривалістю 15 календарних днів.

Розпорядженням в.о. голови Переяслав-Хмельницької РДА за №57-к від 11 квітня 2018 року "Про надання додаткової оплачуваної відпустки ОСОБА_2.", останній надано було додаткову оплачувану відпустку з 12 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року.

Під час перебування у відпустці, позивач знаходилась на лікарняному у період часу з 13 квітня по 26 квітня 2018 року, а також з 27 квітня 2018 року по 20 травня 2018 року, що підтверджується листками непрацездатності серії АДІ №176684 та №176685.

21 травня 2018 року ОСОБА_2 на ім'я голови Переяслав-Хмельницької РДА Київської області було написано власноручно заяву, якою позивач просила відкликати її з відпустки. За наслідком розгляду вказаної заяви, головою адміністрації ОСОБА_3 було винесено розпорядження за №63-к від 21 травня 2018 року, згідно якого ОСОБА_2 відкликано з додаткової оплачуваної відпустки з 21 травня 2018 року, для виконання невідкладної та непередбачуваної роботи.

Цього ж дня, позивачем на ім'я голови райдержадміністрації ОСОБА_3 було написано заяву про припинення її повноважень на посаді заступника голови адміністрації, відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

21 травня 2018 року головою Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_3 на ім'я голови Київської обласної державної адміністрації Горгана О.Л. було направлено подання про погодження звільнення ОСОБА_2 з посади заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА, у зв'язку з припиненням своїх повноважень, відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", згідно з поданою нею заявою.

За наслідком розгляду вказаного подання, головою Київської обласної державної адміністрації Горганом О.Л. було погоджено звільнення ОСОБА_2 із займаної посади, що підтверджується листом від 21 травня 2018 року за №11-21/2204.

Розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької РДА ОСОБА_3 за №64-к від 21 травня 2018 року "Про припинення повноважень ОСОБА_2.", відповідно до положень Закону України "Про державну службу", статті 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та статті 24 Закону України "Про відпустки", було припинено повноваження ОСОБА_2 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА з 21 травня 2018 року; вирішено виплатити ОСОБА_2 компенсацію за невикористані нею дні щорічної основної відпустки за період роботи з 11 жовтня 2017 року по 22 січня 2018 року, у кількості 9 календарних днів, за період роботи з 23 січня 2018 року по 21 травня 2018 року у кількості 8 календарних днів, компенсацію за невикористані нею дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2017 року у кількості 14 календарних днів та за 2018 року у кількості 15 календарних днів (разом 46 днів).

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 5, 6, 8, 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій.

Склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій. У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій.

При цьому, Голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 74 Кодексу законів про працю України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Суд зазначає, що відпустка - це час відпочинку, який передбачає тимчасове оплачуване або безоплатне звільнення роботодавцем працівника від виконання трудових обов'язків протягом встановленої законом або за угодою сторін кількості календарних днів із збереженням за ним місця роботи на цей період.

Отже, на період відпустки правовий зв'язок працівника та роботодавця не припиняється, а трудова функція обмежується виключно в частині обов'язковості її виконання.

Згідно до ч. 8 ст. 79 Кодексу законів про працю України та ч. 3 ст. 12 Закону України №504/96-ВР відкликання з щорічної відпустки допускається за згодою працівника лише для відвернення стихійного лиха, виробничої аварії або негайного усунення їх наслідків, для відвернення нещасних випадків, простою, загибелі або псування майна підприємства, установи, організації з додержанням вимог частини шостої цієї статті та в інших випадках, передбачених законодавством. У разі відкликання працівника з відпустки його працю оплачують з урахуванням тієї суми, що була нарахована на оплату невикористаної частини відпустки.

Суд звертає увагу, що вказані норми закону не містять вичерпного переліку підстав для відкликання з відпустки, регламентують тривалість та порядок надання щорічних відпусток, порядок відкликання з відпустки у випадках передбачених законодавством за ініціативою власника або уповноваженого ним органу та ніяким чином не встановлюють заборони щодо відкликання з відпустки за ініціативою робітника.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачу достеменно було відомо, що у зв'язку з призначенням нового очільника адміністрації вона підлягає звільненню з посади. Перебуваючи у відпустці, вона власноручно написала заяву про відкликання її з відпустки з 21 травня 2018 року та заяву про припинення її повноважень від 21 травня 2018 року. Такі дії позивача свідчать про те, що остання усвідомлювала наслідки своїх дій.

Беручи до уваги, що розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації ОСОБА_3 "Про відкликання з відпустки ОСОБА_2." від 21 травня 2018р. за № 63-к було видано з додержанням положень вищезазначеного законодавства, що регулює питання відпусток, позовні вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, голови місцевих державних адміністрацій призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону.

Відповідно до частин другої, третьої статті 10 цього Закону перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідної обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації.

Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

З наведених положень Закону вбачається, що заступник голови місцевої державної адміністрації зобов'язаний заявити про припинення своїх повноважень перед новопризначеним головою адміністрації в день його призначення. Закон України "Про місцеві державні адміністрації" не містить альтернативного вибору варіанту поведінки заступником голови місцевої державної адміністрації. Тобто, Законом встановлено граничний термін перебування заступника голови місцевої державної адміністрації на займаній посаді.

Таким чином, судом встановлено, що припинення державної служби позивача та його звільнення відповідач безпосередньо пов'язував з призначенням Президентом України нового голови районної державної адміністрації.

Суд не бере до уваги доводи позивача про незаконність його звільнення із посиланням на статтю 83 Закону України "Про державну службу" та статтю 36 Кодексу законів про працю України, адже як вірно зазначено судом першої інстанції Закон України "Про місцеві державні адміністрації" є спеціальним по відношенню до положень Закону України "Про державну службу" та не містить спеціальних вимог чи заборон звільнення заступника голови адміністрації, оскільки таке звільнення відбувається у зв'язку із припиненням повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не було порушено порядку звільнення позивача із займаної посади, а тому відсутні підстави для скасування оскаржених розпоряджень та поновлення позивача на займаній посаді.

Відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування розпорядження про звільнення позивача з посади свідчить і про відсутність підстав для задоволення вимог про поновлення позивача на посаді, а також про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вказані вимоги є похідними від вимоги про скасування розпорядження № 64-К від 21.05.2018 року.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку