Справа № 200/13907/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 р. Справа№200/13907/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання незаконним та скасування рішення Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2613 від 25.07.2018 року та № 3718 від 11.10.2018 року щодо відмови в зарахуванні довідок про стаж роботи та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, зобовязання Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з дня звернення до ПФУ, зарахувавши не враховані періоди роботи згідно зробленим записом в трудовій книжці.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2613 від 25.07.2018 року та № 3718 від 11.10.2018 року щодо відмови в зарахуванні довідок про стаж роботи та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, зобовязання Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з дня звернення до ПФУ, зарахувавши не враховані періоди роботи згідно зробленим записом в трудовій книжці.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.05.2018 року та 03.07.2018 року він звернувся до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вказує на те, що на момент звернення до УПФУ, згідно діючого законодавства в сфері пенсійного забезпечення він має право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Позивач вказує на те, що рішенням Великоновосілківського ОУПФУ Донецької області № 2613 від 25.07.2018 року та № 3718 від 11.10.2018 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки періоди роботи з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року в якості гірника підземного, 16.12.1985 року по 31.05.1988 року в якості прохідника підземного на шахті ім.. ОСОБА_2, з 03.06.1991 року по 08.05.1992 року в якості прохідника підземного на шахті ім. Куйбишевському ШСУ № 3 не нараховані до пільгового стажу роботи за Списком № 1 згідно пільгових довідок № 1/9-2646, 1/9-2648,1/9-2678 від 29.12.2017 року, оскільки відомості про періоди його роботи у підземних умовах, відповідач не має можливості перевірити, а тому не враховуються до пільгового стажу. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи і відмові у призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправними та такими, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки згідно запису у трудовій книжці він працював на підземних роботах з повним робочим днем.

Позивач у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач у травні 2018 року позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Рішенням від 25.06.2018 року № 2613 в призначенні пенсії відмовлено. Відповідач вказує на те, що позивач повторно звернувся до управління з аналогічною заявою до якої були надані додаткові докази. 11 жовтня 2018 року відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 3718, відповідно до якого до пільгового стажу позивача не були зараховані періоди роботи: з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року, з 16.12.1985 року по 31.05.1988 року на підприємстві «Шахта ім. М.І. Калініна», з 03.06.1991 року по 08.05.1992 року в Куйбишевському ШСУ № 3 не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1 згідно записів в трудовій книжці. Відповідач зазначає, що відповідно до КЗпП України та Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Однак, відповідач звертає увагу на те, що запис в трудовій книжці не завжди відображає характер роботи з особливо шкідливими умовами праці та органами Пенсійного фонду приймаються уточнюючі довідки, в яких зазначається характер такої роботи. Відповідач вважає, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, відповідно до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за списком № 1 та № 2. Відповідач зазначає, що відсутність підтвердження зазначених обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, відповідач посилається на те, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1/9-2646 від 29.12.2017 року, довідку про кількість підземних спусків № 1/9-2648 від 29.12.2017 року та № 1/9-2678 від 29.12.2017 року, видані підприємством, місцезнаходження якого є м. Донецьк. Відповідач зазначає, що відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідач вказує на те, що усі документи, видані на непідконтрольній українській владі території, навіть ті, на яких стоїть українська печатка, вважаються недійсними та не створюють правових наслідків. Відповідач вважає, що ним правомірно не були враховані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.12.2017 року № 1/9-2646, № 1/9-2648 та № 1/9-2678 а отже, він діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 29 січня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справі до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач у судове засідання не зявився, представник відповідача просив розглядати справу буз участі представника управління, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії ВЕ № 622756, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

З матеріалів справи встановлено, що 25.05.2018 року ОСОБА_1, звернувся до управління з заявою № 2613 про призначення пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані: заява, копія паспорту і ІНН, трудової книжки, пільгові довідки № 126 від 12.05.2015 року, № 66 від 08.04.2015 року.

25 червня 2018 року Великоновосілківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії (а.с. 12).

Рішенням Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.06.2018 року встановлено, що періоди роботи з 24.12.1990 року по 30.05.1991 року в якості машиніста підземного, з 18.05.1992 року по 22.10.1992 року в якості прохідника на ДП «Шахтроуправління «Південнодонбаське № 1» зараховані до підземного стажу роботи згідно пільгової довідки № 126 від 12.05.2015 року.

Періоди роботи з 07.04.2003 року по 05.10.2003 року в якості гірника підземного в ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 вм. ОСОБА_3» зараховано до підземного стажу роботи згідно пільгової довідки № 66 від 08.04.2015 року.

Періоди роботи з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року в якості гірника підземного, з 16.12.1985 року по 31.05.1988 року в якості прохідника підземного на шахті ім.. ОСОБА_2, з 03.06.1991 року по 08.05.1992 року в якості прохідника підземного на Куйбишевському ШСУ № 3 неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 згідно трудової книжки, оскільки відсутня пільгова довідка та інформація про роботу в шкідливих умовах протягом повного робочого дня, про проведення атестації робочого місця за даною професією.

Згідної трудової книжки, пільгових довідок № 126 від 12.05.2015 року, № 66 від 08.04.2015 року та Індивідуальних відомостей про застраховану особу (ф ОК-5) ОСОБА_1 має 23 роки 7 місяців 10 днів страхового стажу та 1 рік пільгового стажу.

За такиїх обставин відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки не має необхідного пільгового стажу роботи.

Відповідно наданих документів і згідно діючого законодавства ОСОБА_1 буде мати право на призначення пенсії за віком у 59 років, тобто з 15.02.2021 року.

03.07.2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до управління з заявою № 3718 про призначення пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

11 жовтня 2018 року Великоновосілківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 3718 про відмову в призначенні пенсії (а.с. 10-11).

Відповідно до рішення встановлено, що періоди роботи з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року в якості гірника підземного, з 16.12.1985 року по 31.05.1988 року в якості прохідника підземного на шахті ім.. ОСОБА_2, з 03.06.1991 року по 08.05.1992 року в якості прохідника підземного на Куйбишевському ШСУ № 3 неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 згідно пільгових довідок № 1/9-2646, № 1/9-2648, № 1/9-2678 від 29.12.2017 року. Перевірити достовірність наданої інформації не має можливості, оскільки архіви підприємства знаходяться на території, непідконтрольній українській владі.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк, на території якого знаходиться ДП «Шахта № 4-21» на якій заявнику надані довідки, відноситься до міст, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Будь які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та іх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом і будь який акт, виданий вказаними органами є недійсним та не створює правових наслідків.

Таким чином, усі документи, видані на непідконтрольній українській владі території вважається недійсними. А отже, всі свідоцтва, довідки та інші документи, навіть ті, на яких стоїть українська печатка, на території України вважаються недійсними та не мають сили.

Відповідно наданих документів і згідно діючого законодавства ОСОБА_1 буде мати право на призначення пенсії за віком у 59 років, тобто з 15.02.2021 року.

Не погодившись з рішеннями Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії № 2613 від 25.06.2018 року та № 3718 від 11.10.2018 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788), Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV (далі по тексту Закон № 1058), Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464 - VI, Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі по тексту Порядок № 383), Постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі по тексту Порядок № 637).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Частиною 2 статті 14 Закону № 1788 при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Також, суд звертає увагу на те, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно копії трудової книжки серії БТ-І № 3532895 ОСОБА_1 встановлено, що 18.01.1983 року останній прийнятий на роботу до Ордену Трудового Красного знамені «Шахта ім. М.І. Калініна» на посаді учня гірничий очисного забою підземного з повним робочим днем у шахті; 17.06.1983 року переведений гірником очисного забою підземним з повним робочим днем; 12.12.1983 року звільнений у звязку з призивом до армії; 16.12.1985 року прийнятий на роботу до Ордену Трудового Красного знамені «Шахта ім. М.І. Калініна» учнем прохідника підземного з повним робочим днем під землею; 10.03.1986 року переведений прохідником верхнього штреку підземним з повним робочим днем під землею; 12.03.1986 року переведений гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею; 31.05.1988 року звільнений за власним бажанням; 03.06.1991 року прийнятий на роботу до Куйбишевського шахто будівельне управління № 3 треста «Донецькбудстрой» прохідником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; 08.05.1992 року звільнений та переведений на шахтоуправління «Донбаське № 1» (а.с. 13-18).

Отже, оскільки основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача підтверджується наявними записами у копії трудової книжки серії БТ-І № 3532895 ОСОБА_1.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що позивачем при повторному зверненні до управління з заявою № 3718 про призначення пенсії була надана довідка № 1/9-2646 від 29.12.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, видана ВП «Шахта ім. М.І. Калініна» ДП «Артемвугілля», відповідно до якої встановлено, що позивач у період з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року та з 16.12.1985 року по 31.05.1988 року виконував гірничі роботи під землею, що передбачена Списком № 1 розд. 1 підрозд. 1 Постанови РМ СРСР № 1173 від 22.08.1986 року (а.с. 21).

Крім того, позивачем до заяви про призначення пенсії були надані довідки від 29.12.2017 року № 1/9-2648 про заробіток для обчислення пенсії, видана СП «Шахта ім. М.І.Калініна».

Відповідно до рішення Великоновосілківської ОУПФУ Донецької області вбачається, що відповідачем не прийнято до уваги зазначені довідки, оскільки він не мав можливості провести перевірку обґрунтованості та достовірності документів, наданих ВП «Шахта ім. М.І.Калініна» ДП «Артемвугілля», оскільки зазначене підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає памятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач вчиняв якісь дії для перевірки інформації зазначених у довідках Першого воєнізованого гірничорятувального загону.

Крім того, суд зазначає, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Отже, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеженняправ громадян.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Також, суд зазначає, що законодавством на сьогоднішній день не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження позивачем права на призначення пенсії коли доступ у позивача до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі.

Тобто через законодавчу прогалину не забезпечується захист прав громадян, які, незважаючи на втрату житла та інших соціальних благ, разом з членами своєї родини переїхали на іншу територію України з метою продовжити працювати на благо України.

Фактично склалася ситуація, за якої позивач змушений нести відповідальність за бездіяльність органу законодавчої влади.

З огляду на вищевикладене, відповідач зобовязаний прийняти спірні довідки від 29.12.2017 року № 1/9-2646 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та довідки від 29.12.2017 року № 1/9-2648 та № 1/9-2647, видані ВП «Шахта ім. М.І.Калініна» ДП «Артемвугілля».

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не правомірно не зарахував до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року в якості гірника підземного, з 16.12.1985 року по 31.05.1988 року в якості прохідника підземного на шахті ім. М.І. Калініна, з 03.06.1991 року по 08.05.1992 року в якості прохідника підземного на Куйбишевському ШСУ № 3.

Таким чином, суд вважає, що спірні рішення Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2613 від 25.06.2018 року та № 3718 від 11.10.2018 року, прийняті без повного зясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявами про призначення пенсії, в звязку з чим рішення є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача зобовязати Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з дня звернення до ПФУ, зарахувавши не враховані періоди роботи згідно зробленим записом в трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Суд зазначає наступне, частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії), суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобовязання Великовоновосілківське обєднане управління Пенсійного Фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2018 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Фактично суд зв'язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного субєктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про необхідність зобовязання Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу період ОСОБА_1 з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року в якості гірника підземного, з 16.12.1985 року по 31.05.1988 року в якості прохідника підземного на СП «Шахта ім. М.І. Калініна» ДП «Артемвугілля», з 03.06.1991 року по 08.05.1992 року в якості прохідника підземного на Куйбишевському ШСУ № 3.

З огляду на вищевикладене суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2613 від 25.07.2018 року та № 3718 від 11.10.2018 року про відмову в призначенні пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязання Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу період ОСОБА_1 з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року в якості гірника підземного, з 16.12.1985 року по 31.05.1988 року в якості прохідника підземного на СП «Шахта ім. М.І. Калініна» ДП «Артемвугілля», з 03.06.1991 року по 08.05.1992 року в якості прохідника підземного на Куйбишевському ШСУ № 3, зобовязання Великовоновосілківське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької область повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2018 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки підставою звернення позивача до суду стали неправомірні дії відповідача, суд вважає за доцільне стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2613 від 25.07.2018 року та № 3718 від 11.10.2018 року щодо відмови в зарахуванні довідок про стаж роботи та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, зобовязання Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з дня звернення до ПФУ, зарахувавши не враховані періоди роботи згідно зробленим записом в трудовій книжці задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2613 від 25.07.2018 року та № 3718 від 11.10.2018 року про відмову в призначенні пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () зарахувати до пільгового стажу період ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) з 18.01.1983 року по 12.12.1983 року в якості гірника підземного, з 16.12.1985 року по 31.05.1988 року в якості прохідника підземного на СП «Шахта ім. М.І. Калініна» ДП «Артемвугілля», з 03.06.1991 року по 08.05.1992 року в якості прохідника підземного на Куйбишевському ШСУ № 3.

Зобовязати Великовоновосілківське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області ()повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) від 02.05.2018 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 85612, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103, ) судовий збір в розмірі 708 (сімсот вісім) гривні 40 копійок.

Повний текст постанови складено та підписано 07 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.