Справа № 243/118/19
Суддя: Мінаєв І. М.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 243/118/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в місті Словянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону патрульної поліції в м.Краматорську та м.Слов?янську управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови поліцейського, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями субєкта владних повноважень його прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що 05.01.2019 р. приблизно о 10-13 год. він рухався на автомобілі Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, по вул.Василівській у м.Слов?янську зі сторони вул.Торгової в бік вул.Банківської. На перехресті з вул.Центральна він зупинився на червоний сигнал світлофора, попереду нього зупинився ще один автомобіль. Коли на світлофорі одночасно ввімкнулося зелене світло, він почав рух, рухаючись за автомобілем, що рухався попереду нього, по вул.Василівська, тобто він не змінював напрямку руху і проїжджаючи по вулиці навпроти печатного дому побачив позаду миготливий сигнал поліцейського автомобіля. Він зупинився, вийшов з автомобіля та спитав, чому його зупинили. Працівник поліції, не пояснюючи причини зупинки, вимагав надати йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс та посвідчення водія, він виконав вимогу поліцейського та надав йому відповідні документи. Коли поліцейський повернувся зі свого службового автомобіля, він повернув документи та заявив, що я не подав світлового сигналу про зміну напрямку руху. На його заперечення щодо того, що він не змінював напрямку руху, а зупинився на заборонний сигнал світлофора, працівник поліції надав йому постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, текст якої не можливо прочитати. З цією постановою він не згодний, зазначає, що адміністративного правопорушення він не скоював, постанова не відповідає дійсності та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не здійснював зміни напрямку руху, окрім того, поліцейським винесено постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто в скороченому провадженні, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є недопустимим та суперечить рішенню Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. Посилаючись на вищезазначені обставини, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 29.01.2019 р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 патрульної поліції.

Позивач у судове засідання не з?явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 не використав свог оправа на безпосередню участь у судовому засіданні, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються. На обґрунтування такої позиції представник відповідача зазначає, що позивач, виконуючи маневр повороту праворуч з вул.Поштова на вул.Василівська не подав світловий сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку. Зазначений факт було зафіксовано на камеру поліцейського, що була закріплена на службовому транспортному засобі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 226/41/3/01-2019 від 08.01.2019 р., була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила.

У відповідності до положень ч.9 ст.205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об?єктивно оцінивши докази, надані позивачем, суд встановив наступне.

Постановою від 05 січня 2019 року серії НК № 783321 до водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia Tour, державний номер НОМЕР_1, 05 січня 2019 року о 10 годині 13 хвилин у м.Слов?янську на перехресті вул.Василівська вул.Центральна при повороті праворуч з вул.Поштова на вул.Василівська не подав світловий сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б ПДР України,. Відеозйомка проводилась технічним засобом персональний відеореєстратор Body Cam АН 000891, ZM0274, АН 00104 (а.с.19).

Частиною другою статті 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.9.2 б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб?єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, поліцейським незаконно було розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. Оцінюючи доводи позивача в цій частині, суд виходить з наступного.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 VІІІ, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компентенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 121 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст.122 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. Враховуючи вищенаведене, доводи позивача у цій частині суд визнає безпідставними. Посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, обґрунтовуються розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу, тому також судом до уваги не приймаються.

Однак, як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, поліцейським його дії було безпідставно кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП. Оцінюючи доводи позивача в цій частині, суд виходить з наступного.

Так, позивачем не оспорюється, що 05 січня 2019 року о 10 год. 13 хв. він керував автомобілем Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, по вул.Василівській у м.Слов?янську та проїхав перехрестя вул.Василівська вул.Центральна у м.Слов?янську. Однак, позивач зазначає, що він напрямку руху не змінював. В той же час позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за не подання сигналу світловим покажчиком повороту на перехресті вул.Поштова та вул.Василівська.

Відповідачем у судовому засіданні було надано суду відеозапис з камери поліцейського, зафіксованої на службовому автомобілі (а.с.20). З відеозапису вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач, рухаючись по вул.Поштовій при наближенні до перехрестя з вул.Василівської знизив швидкість, внаслідок чого на автомобілі ввімкнулися стоп-сигнали, а перед здійсненням маневру повороту праворуч ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту (02 хвилина 00 сек. відеофайлу ).

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, виражена у альтернативній формі декількох діянь, серед яких зокрема порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. З постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 783321 від 05.01.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він не ввімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху. З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що перед здійсненням маневру повороту праворуч водій транспортного засобу Skoda Octavia Tour, державний номер НОМЕР_1, ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту. Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до положення ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обгрунтованості заявленого позову ОСОБА_1 в частині необхідності скасування постанови.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду було встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, суд вважає необхідним у відповідності до положень ч.2 ст.9 КАС України вийти за межі позовних вимог, оскільки позивачем не було заявлено вимогу про закриття провадження у справі, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 122, 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського батальйону патрульної поліції в м.Краматорську та м.Слов?янську управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 783321 від 05.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : І.М.Мінаєв