Справа № 804/3363/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 січня 2019 року Справа №804/3363/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук - Борисенко Н.В.,
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представника відповідача - Бєлкіна Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в адміністративній справі №804/3363/18 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Кам'янської міської ради, Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-
08.05.2018 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою Кам'янської міської ради, Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та нечинним рішення Кам'янської міської ради від 28.10.2016 року №517-11/VII "Про затвердження переліку зелених зон міста та зон, що мають благоустрій, на яких заборонено розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, крім земельних ділянок, які знаходяться у користуванні на правах приватної власності або оренди";
18.09.2018 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кам'янської міської ради, Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії було задоволено частково.
19.12.2018 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в адміністративній справі №804/3363/18, яка обгрунтована тим, що в судовому рішенні не було вирішено питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Як вбачається із матеріалів справи, у зазначеному рішенні не вирішено питання про правничу допомогу.
Позивач у судовому засіданні заяву про винесення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з правничою допомогою підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення заяви про винесення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з правничою допомогою заперечував та просив відмовити.
Дослідивши заяву та матеріали справу суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи видно, що інтереси фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у справі №804/3363/18 представляла адвокат ОСОБА_3, який здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДП №2906 від 08.04.2015 року.
Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 був укладений з адвокатом ОСОБА_3 Договір - доручення про надання правової допомоги №44-18/04-18 від 18.04.2018 року. Відповідно до п.2.1.2 вказаного Договору Адвокат зобов'язується представляти права і законні інтереси Клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, правоохоронних органах, а також у судах України загальної юрисдикції та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кримінальним процесуальним Кодексом України. Відповідно до п.2.3.1 Клієнт зобов'язаний сплатити гонорар Адвокату, який наведений у Розрахунку (Додаток до договору) та обчислюється згідно з вартістю адвокатської діяльності з надання правової допомоги по факту виконання робіт та в строк погоджений між ними.
Відповідно до акту приймання - передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №44 -18/04-18 від 18.04.2018 року та розрахунку гонорару за здійснення адвокатської діяльності загальна вартість наданих послуг складає 6600, 00 грн.
Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6600, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -
Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в адміністративній справі №804/3363/18 - задовольнити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткове рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст додаткового рішення складений 04 лютого 2019 року.
Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко