Справа № 420/6489/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6489/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря - Левчук О.В.,

представника третьої особи Міністерства охорони здоров'я України Мокрицької К.В.,

представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про закриття провадження у справі №420/6489/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Дишлевої Тетяни Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Міністерство охорони здоров'я України, Одеський національний медичний університет, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Дишлевої Тетяни Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Міністерство охорони здоров'я України, Одеський національний медичний університет, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» від 20.11.2018 року № 9022681, вчинену відповідачем, щодо зміни керівника Одеського національного медичного університету;

- визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» від 21.11.2018 року № 0022681, вчинену відповідачем, щодо зміни складу підписантів Одеського національного медичного університету;

- визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» від 26.11.2018 року № 2022681, вчинену відповідачем, щодо зміни складу підписантів Одеського національного медичного університету.

Позивач зазначає, що 31 серпня 2018 року було проведено засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету (далі ОНМедУ), на якому ОСОБА_8 було визначено особою, яка має право здійснювати безпосереднє управління діяльністю ОНМедУ до призначення ректора у визначеному Законом України «Про вищу освіту» порядку, що підтверджується рішенням Вченої ради ОНМедУ від 31 серпня 2018 року. Також позивач у позові вказує, що вона є керівником юридичної служби ОНМедУ та Наказом ОНМедУ №781-о від 14.12.2016 року затверджено посадову інструкції, відповідно до якої вона, як керівник юридичної служби ОНМедУ, забезпечує додержання законності в діяльності Університету і захист його правових інтересів, в межах своїх посадових обов'язків здійснює контроль за відповідністю вимогам законодавства, у тому числі наказів ОНМедУ, однак їй не відомо про уповноваження будь-кого, на забезпечення внесення змін до ЄДР щодо ОСОБА_8 як керівника ОНМедУ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскільки вона не зверталася та не подавала жодних документів відповідачу, а також їй невідомо про наявність законних повноважень у будь-якої особи для подання документів щодо внесення змін до ЄДР, є очевидним, на її думку, що відповідач не перевірила подані заявником документи, провела реєстраційні дії з порушенням вимог чинного законодавства та порушенням її прав як керівника юридичної служби ОНМедУ та уповноваженої особи на забезпечення внесення змін до ЄДР щодо ОСОБА_8 як керівника ОНМедУ.

Ухвалою суду від 14.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05.02.2019 року за вхід.№4190/19 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 до канцелярії суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що відповідно до ч. 3 ст.19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №522/20834/18 за позовом ОСОБА_9 до Одеського національного медичного університету, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Дишлева Тетяна Володимирівна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство охорони здоров'я України, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним рішення, визнання протиправними та скасування реєстраційних дій-тих самих, що і в адміністративній справі №420/6489/18. У зв'язку з чим, провадження у справі №420/6489/18 підлягає закриттю, так як Приморським районним судом м. Одеси розглядається цивільна справа з вимогами приватно-правового характеру, а також вимогами, похідними від них - визнання незаконними та скасування реєстраційних дій.

Представник третьої особи зазначила, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи, що вимоги заявлені в даній адміністративній справі є також похідними вимогами в цивільній справі від вимоги про визнання незаконним рішення Вченої ради ОНМедУ від 31.08.2018 року, яка розглядається у порядку цивільного судочинства в Приморському районному суді м. Одеси, представник просив провадження по адміністративний справі закрити.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Позивач, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, представник ОНМедУ у судове засідання не з'явились, були повідомлені про судове засідання належним чином та своєчасно, суд вважав на підставі ст.205 КАС України можливим продовжити розгляд справи за відсутності не з'явившихся учасників справи.

У судовому засіданні представник третьої особи підтримав клопотання про закриття провадження у справі з підстав зазначених у клопотанні.

Представник третьої особи Міністерство охорони здоров'я України заперечувала проти задоволення клопотання, вважала наявність цивільної справи в Приморському суді міста Одеси є лише підставою для зупинення провадження у даній адміністративній справі, оскільки у позовах різні обґрунтування позовних вимог, тому дана справа повинна розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши думку учасників процесу, які з'явились до судового засідання, вивчивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1, п.2 ч. 1 ст.4 КАС України адміністративна справа-переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст.4 КАС України)

Таким чином, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору. Наявність у суб'єкта владних управлінських функцій означає, що він наділений адміністративною правосуб'єктністю, яка реалізується через певний обсяг конкретних прав і обов'язків (повноважень), необхідних для здійснення управлінської діяльності в тій чи іншій сфері публічної влади.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1 ч.1 ст.19 КАС України).

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його дії, акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 13.06.2018 року по справі № 583/2715/16-ц. зазначила, система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Велика палата Верховного Суду ще раз зауважила, що спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено в ст.19 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналіз зміст у ст.19 ЦПК України та ст.19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Саме з вказаних підстав частиною 3 ст.19 КАС України встановлено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Тобто наявність на розгляді у суді (не адміністративному) спору про розгляд приватно-правового спору, у якому також як похідні заявлені вимоги до суб'єкта владних повноважень, таких спір не може розглядатися в адміністративному суді.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа №522/20834/18 за позовом ОСОБА_9 до Одеського національного медичного університету, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Дишлева Тетяна Володимирівна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство охорони здоров'я України, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в якому ОСОБА_9 п/росить суд: - визнати незаконним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року; - визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії: від 20.11.2018 №9022681 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах», від 21.11.2018 №0022681 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» та від 26.11.2018 №2022681 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах», проведені приватним нотаріусом Дишлевою Т.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі.

Таким чином, предметом спору по справі №522/20834/18 є визнання незаконним та скасування рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року, на підставі якого були вчинені реєстраційні дії №9022681 від 20.11.2018 року, №0022681 від 21.11.2018 року, №2022681 від 26.11.2018 року і визнання протиправними та скасування вказаних реєстраційних дій, що є похідними від вимоги визнання незаконним та скасування рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року.

Предметом спору по даній адміністративній справі №420/6489/18 є визнання протиправними та скасування реєстраційних дій №9022681 від 20.11.2018 року, №0022681 від 21.11.2018 року, №2022681 від 26.11.2018 року, що є похідними від вимоги визнання незаконним та скасування рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року.

Таким чином, наявні всі умови встановлені ч.3 ст.19 КАС України (наявність справи, яка розглядається у порядку цивільного судочинства, наявність тотожних вимог, які пред'явлені в даній адміністративній справі та є похідними у цивільній справі), які виключають розгляд даної справи про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій у порядку адміністративного судочинства.

Суд не приймає до уваги позицію представника третьої особи МОЗ України щодо відсутності підстав для закриття провадження по справі з посиланням на те, що наявність у провадженні Приморського районного суду міста Одеси справи №522/20834/18 є підставою не для закриття провадження у даній адміністративній справі №420/6489/18, а лише для зупинення провадження у справі №420/6489/18, оскільки у позовах різні обґрунтування позовних вимог. Вказана позиція не ґрунтується на положеннях ч.3 ст.19 КАС України, в який чітко зазначено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду. Зазначена норма КАС України пов'язує відсутність підстав для розгляду у порядку адміністративного судочинства справи лише з вимогами які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, тобто з предметом спору, а не підставою (обґрунтуванням його), що є логично-послідовним з огляду на те, що не можуть бути предметом розгляду одні й тих вимоги у судах різної юрисдикції.

Крім того, обґрунтування позовних вимог позивачем, який не заперечує наявність прийняття рішення Вченою радою Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року, зазначено, що порушення її прав як керівника юридичної служби ОНМедУ полягає у тому, що вона не зверталася особисто та не подавала жодних документів відповідачу, а також їй невідомо про наявність законних повноважень у будь-якої особи для подання документів щодо внесення змін до ЄДР, тобто вказані обґрунтування також носять приватно-правовий характер.

Вказані обставини підтверджуються також поясненнями третьої особи МОЗ України наданими до суду разом з висновком комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації МЮУ від 10.12.2018 року, у якому Комісія надавши оцінку доводам МОЗ України та діям державного реєстратора, відмовила у задоволенні скарги у зв'язку з наявністю інформації про судове провадження (справа №522/20834/18) у зв'язку із спором, зокрема, з такого самого предмета.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.3 ст.19 КАС України вимоги по даній справі №420/6489/18 не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки вказані позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування реєстраційних дій Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Дишлевої Т.В. №9022681 від 20.11.2018 року, №0022681 від 21.11.2018 року, №2022681 від 26.11.2018 року по даній адміністративній справі є похідними вимогами в справі №522/20834/18, яка розглядається у порядку цивільного судочинства та знаходиться на розгляді у Приморському районному суді міста Одеси.

Згідно п. 1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст.239 КАС України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, провадження по справі №420/6489/18 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 19, 238, 243, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Дишлевої Тетяни Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Міністерство охорони здоров'я України, Одеський національний медичний університет, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій.

Роз'яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Роз'яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається згідно до вимог ч.2 ст.239 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.293-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.