Справа № 0940/1195/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3478/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року у справі № 0940/1195/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Могила А.Б. в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області 04.10.2018 року, згідно з протоколом судового засідання о 15:30 год., поний текст судового рішення складено 12.10.2018), -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» (далі - ТзОВ «ФК «Європошта», позивач) звернулося з адміністративним позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.03.2018 № , яким ТзОВ «ФК «Європошта» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки в сумі 12926750 грн..

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який, покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що перевіркою встановлені факти проведення готівкових розрахунків в Операційній касі № 25 без надання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 12926750 грн., інкасованих з реєстратора розрахункових операцій КСТ-В2, заводський № ВК 53, фіскальний № за період з 19.01.2018 по 12.02.2018 відповідно до фіскальних звітних чеків №№ 0004-0020. Надані позивачем копії документів, які свідчать, що з Операційної каси № 25 отримана готівка не здавалася напряму до банківської установи, а згідно з відповідними касовими ордерами була передана (інкасована) охоронній фірмі ТОВ «СБ ФОРСАД» для перевезення та доставки до головної каси підприємства в належним чином упакованих сумках (сейф-пакетах, мішках), є порушенням оскільки остання не володіла відповідною ліцензією, виданою НБУ на надання послуг збирання валютних цінностей та їх доставки.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Операційна каса № 25 у м. Луцьк є територіально віддаленим структурним підрозділом Товариства, предметом діяльності якого є надання фінансових послуг: здійснення валютно-обмінних операцій, переказ коштів; надання коштів у позику, в тому числі у на умовах фінансового кредиту; надання послуг, пов'язаних із наданням фінансових послуг.

Операційна каса № 25 у м. Луцьк здійснює свою діяльність у відповідності до Положення про Операційну касу № 25 у м. Луцьк та Положення про організацію касової роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта», затвердженого 05.01.2018.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п. 75.1.3 ст. 75 ПК України).

За результатами фактичної перевірки ТзОВ «ФК «Європошта», проведеної на підставі наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 09.02.2018 № 684, контролюючим органом складено акт № 001234 від 19.02.2018.

В ході перевірки, Операційною касою № 25 у м. Луцьк, на запит контролюючого органу від 12.02.2018, надано ряд витребуваних останнім документів, що становлять предмет перевірки.

Висновки контролюючого органу в основному базуються на порушенні позивачем п. 23, п. 29 розділу ІІ Постанови Правління Національного Банку України від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», тобто оформлення касових операцій без надання відповідного документа, який підтверджував факт отримання готівки на підставі видаткових касових ордерів та загальну суму 12926750 грн.; вилучення готівки з місця здійснення готівкових розрахунків із застосування РРО або РК для здавання її до банку не оформлено відповідними чеками РРО із виконанням операції «службова видача».

Не погодившись із висновками акту фактичної перевірки, позивач подав заперечення від 23.02.2018 № 49/018.

За результатами розгляду заперечення Головне управлінням ДФС України у Волинській області дійшло висновку, що наведені у заперечення обставини не спростовують висновку акту фактичної перевірки Товариства, як наслідок висновки перевіряючого органу законні.

12.07.2018 року Головним управлінням ДФС України в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки в сумі 12926750 грн.

Позивачем оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення, шляхом подання 04.04.2018 скарги до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба України 06.06.2018 прийняла рішення № 19506/6/99-99-11-03-01-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС України в Івано-Франківській області від 12.03.2018 № , а скаргу позивача - без задоволення.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час здійснення касових операцій, діяв на підставі Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні від 01.06.2011 № 174, тобто у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення 23,29 розділу ІІ Постанови Правління Національного Банку України від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» та застосування штрафної санкції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

З акту фактичної перевірки від 19.02.2018 № 001234 встановлено, що позивачем порушено п. 23, п. 29 розділу ІІ Постанови Правління Національного Банку України від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

Згідно п. 23 Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.

Пунктом 29 Положення визначено, що приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі.

Вилучення готівки з місця здійснення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або РК для здавання її до банку оформляється відповідними чеками РРО із виконанням операції «службова видача».

Документом, що свідчить про здавання виручки до банку, є:

1) квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, підписана відповідальними особами банку та засвідчена відбитком печатки банку;

2) квитанція/чек банкомата чи програмно-технічного комплексу самообслуговування;

3) копія супровідної відомості до сумки з готівковою виручкою (готівкою), засвідчена підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача;

4) чек платіжного термінала в разі проведення інкасації коштів у режимі реального часу з використанням платіжних терміналів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, Операційна каса № 25 у м. Луцьк є територіально віддаленим, структурним підрозділом Товариства і здійснює свою діяльність від імені даного Товариства, яке має статус фінансової установи.

Згідно з п. 6 ст. 33 Закону України «Про Національний банк України» для забезпечення організації готівкового грошового обігу Національний банк здійснює, зокрема, визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій.

Постановою правління Національного банку України від 01.06.2011 № 174 затверджено Інструкцію про ведення касових операцій банками в Україні.

Інструкція встановлює порядок і вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій у національній та іноземній валюті, регулює взаємовідносини банків (філій, відділень) з відділами (управлінням) грошового обігу в регіоні Департаменту грошового обігу, Центральним сховищем Національного банку України, іншими банками (філіями, відділеннями) та клієнтами з цих питань.

Згідно з абзацом 2 пункту 3 розділу І Інструкції визначено, що вимоги цієї Інструкції в частині здійснення операцій з переказу готівки в національній валюті, у тому числі із застосуванням платіжних терміналів та програмно-технічних комплексів самообслуговування, та оформлення касових документів поширюються на небанківські фінансові установи.

Отже, позивач є фінансовою установою, яка здійснює свою діяльність на підставі Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 01.06.2017 № 174.

Згідно з абзацом третього пункту 1.2 глави 1 розділу IV Інструкції форми касових документів, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, установлюються банком/небанківською фінансовою установою з урахуванням обов'язкових реквізитів, установлених цією Інструкцією, та технічних можливостей платіжного пристрою.

Пункт 1.23 глави 1 розділу IV Інструкції визначає, що банк (філія, відділення)/небанківська фінансова установа має право у внутрішніх правилах визначати додаткові реквізити касових документів, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, імпринтерів, платіжних терміналів, необхідні для здійснення касових операцій.

З огляду на зазначене, встановлено, що для небанківських фінансових установ при оформленні касових документів застосовуються форми (бланки), затверджені саме постановою Національного банку України № 174, а не постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», пунктом 23 якої передбачено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.

Застосування контролюючим органом санкцій за проведення готівкових розрахунків без надання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, передбачена для продавця, одержувача коштів від покупця за операцією при оприбуткуванні готівки, яка оформляється прибутковим касовим ордером, а не за операцією з видачі готівки з однієї каси відокремленого підрозділу Товариства в головну касу, що оформляється касовим ордером, як у даному випадку.

Таким чином, застосування штрафних санкції до позивача згідно норм Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» є протиправним.

При проведенні перевірки предметом дослідження були саме касові операції структурного підрозділу Операційної каси № 25 у м. Луцьк позивача, що є для них видатковими, а саме вивезення/вилучення (інкасація, видача) готівки Операційної каси № 25 у м. Луцьку та здійснені з оформлення прибутково-видаткових ордерів, що підвереджує факт видачі готівки за формою, передбаченою Постановою правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» від 01.06.2011 № 174, яка застосовується позивачем згідно абзацу 2 пункту 3 розділу І Інструкції.

Облік господарських операцій з оприбуткування готівки в національній валюті здійснюється в облікових регістрах бухгалтерського обліку позивача по рахунку 30 субрахунку 301 «Головна каса», субрахунку 301-25 «Операційна каса № 25 у м. Луцьк» та у кореспонденції по рахунку 333 «Грошові кошти в національній валюті в дорозі» при інкасації - видачі коштів з Операційна каса № 25 у м. Луцьк і при оприбуткуванні - підкріпленні готівки в Головну касу позивача.

Встановлено, що операції з видачі готівки з Операційної каси № 25 у м. Луцьк, відображені в первинних касових документах, зокрема z-звітах про РРО, прибутково-видаткових касових ордерах, прибуткових касових ордерах, витягу з журналу реєстру реєстрації прибуткових касових ордерів головної каси ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» по операціях з оприбуткування (підкріплення готівки від Операційної каси № 25 м. Луцьк, витягах із касової книги по операціях оприбуткування готівки (підкріплення) із Операційної каси № 25 у м. Луцьк, копії картки рахунку 301 за період, що підлягав перевірці.

Послуги інкасації для позивача надає ТОВ «СБ ФОРСАД» на підставі ліцензії АЕ № 526964 на охоронну діяльність, виданої 25.04.2015 Міністерством внутрішніх справ України у відповідності і з умовами договору на послуги інкасації від 15.05.2017 № СБ-Ф-008/2017. Даним договором визначено, що кожна операція інкасації оформляється: видача готівки (цінностей) з операційної каси позивача інкасаторам - Актом про здавання-приймання цінностей; отримання готівки (цінностей) від інкасаторів - розпискою, копії яких наявні в матеріалах справи.

На підтвердження того, що вказані операції є видатковими, позивачем подано копії касової книги Операційної каси № 25 у м. Луцьк, за період, що підлягав перевірці контролюючим органом.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач під час здійснення касових операцій, діяв на підставі Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні від 01.06.2011 № 174, то у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення 23,29 розділу ІІ Постанови Правління Національного Банку України від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» та застосування штрафної санкції.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В Рішенні від 20.11.2011 року у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (п. 70).

Враховуючи, що внаслідок порушення відповідачем зазначеного принципу «належного урядування» були порушені права позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням окружного суду про протиправність оскаржуваних рішень відповідача.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року у справі № 0940/1195/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 05.02.2019