Справа № 2а-5593/10/2370
Суддя: Р.В. Холод
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-5593/10/2370

16.12.2010 р. м. Черкаси

16 грудня 2010 року

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (20700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Смілянського міськрайонного центру зайнятості (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, 83, код 21368514) заборгованість в сумі 7967 (сім тисяч девятсот шістдесят сім) грн. 25 коп.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Холода Р.В.

при секретарі судового засідання Шоколенко Т.М.,

за участю:

прокурора Єщенка О.М. за посвідченням,

представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Смілянського міжрайонного прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Смілянського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2010 року Смілянський міжрайонний прокурор Черкаської області звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі Смілянського міськрайонного центру зайнятості про стягнення з ОСОБА_1 7967 грн. 25 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період перебування на обліку в Смілянському міськрайонному центрі зайнятості з 03.12.2008 р. по 29.06.2009 р. відповідач працював у ТОВ «Грінко-Черкаси». За вказаний період відповідачу нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 7967 грн. 25 коп.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов повністю.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи своє заперечення тим, що він знаходився на обліку у Смілянському міськрайонному центрі зайнятості та не працював у ТОВ «Грінко-Черкаси», а тому не повинен повертати виплачені кошти.

На підставі ч.3 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України 23.11.2010 р. направлено запит до адресно-довідкового бюро Черкаської області з метою встановлення реєстрації ОСОБА_1

06.12.2010 р. отримана відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 6 грудня 2010 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У звязку з тим, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, яка не відповідача вимогам п.5 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме не надана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, ухвалою суду від 14 грудня 2010 року надано позивачеві строк для надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

На підставі заяви Смілянського міжрайонного прокурора, ухвалою від 16 грудня 2010 року поновлено строк звернення до адміністративного суду.

Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, 3 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Смілянського міськрайонного центру зайнятості про надання статусу безробітного, в якій вказав, що не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та на пенсію за вислугу років.

Наказом Смілянського міськрайонного центру зайнятості від 03.12.2008 р. №НТ081203 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю.

У звязку з працевлаштуванням безробітного, наказом Смілянського міськрайонного центру зайнятості від 02.07.2009 р. припинено виплату допомоги та знято з обліку з 30.06.2009 р.

Всього за період перебування на обліку в Смілянського міськрайонного центру зайнятості з 03.12.2008 р. по 29.06.2009 р. відповідачу нарахована і виплачена допомога по безробіттю в сумі 7967 грн. 25 коп. Факт отриманих зазначених коштів не заперечувався відповідачем у судовому засіданні.

11 травня 2010 року службовою особою Черкаського міського центру зайнятості в присутності головного бухгалтера ТОВ «Грінко-Черкаси»на виконання запиту Смілянського міськрайонного центру зайнятості складено акт № 119 перевірки достовірності даних безробітних, які є підставою для надання особам статусу безробітного та призначення їм матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

28 травня 2010 року службовою особою Смілянського міськрайонного центру зайнятості складено акт № 2302/2633 перевірки достовірності і даних безробітних, розслідування страхових випадків.

Перевірками встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду менеджера з активних продаж у ТОВ «Грінко-Черкаси»з 27.11.2008 р. (наказ № 8 від 27.11.2008 р.) та звільнений за власним бажанням з 31.12.2008 р. (наказ № 13 від 31.12.2008 р.).

Відповідно до наказу Смілянського міськрайонного центру зайнятості № 2302/63 від 31.05.2010 року відповідачу необхідно повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 7967 грн. 25 коп. Зазначений наказ направлено відповідачу та отримано ним 02.06.2010 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №967117.

Суд не приймає твердження відповідача про те, що ним тільки написана заява про прийняття на роботу в ТОВ «Грінко-Черкаси», а фактично він там не працював і заробітну плату не отримував.

Факт працевлаштування його у ТОВ «Грінко-Черкаси»підтверджується наказом ТОВ «Грінко-Черкаси»від 27 листопада 2008 року № 8, в якому зазначається, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду менеджера з активних продаж з 27.11.2008 р. з окладом згідно штатного розкладу. Підставою для прийняття наказу стала заява ОСОБА_1 від 27.11.2008 р.

Аналізуючи даний наказ судом встановлено, що ОСОБА_1 з наказом ознайомлений під підпис, що також не заперечувався відповідачем у судовому засіданні.

Наказом ТОВ «Грінко-Черкаси»від 31 грудня 2008 року № 13 ОСОБА_1 звільнено з посади менеджера з активних продаж з 31.12.2008 р. за власним бажанням. Підставою для прийняття наказу стала заява ОСОБА_1 від 31.12.2008 р.

Як вбачається з довідки ТОВ «Грінко-Черкаси»№ 155 від 30.06.2010 р., ОСОБА_1 працював у ТОВ «Грінко-Черкаси»менеджером з активних продаж з 27.11.2008 р. по 31.12.2008 р. За час роботи була нарахована заробітна плата у розмірі: за листопад 2008 р. 90 грн. 00 коп., з них відраховано 15 грн. 80 коп. та за грудень 2008 р. 990 грн. 00 коп., з них відраховано 177 грн. 95 коп.

У відповідності до вимог ч.1 ст.2 Закону України «Про зайнятість населення»від 01.03.1991 р. № 803-XII, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Згідно п.3 ст.1 зазначеного Закону, в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб.

Таким чином, відповідач не може вважатись безробітним, оскільки перебував у трудових відносинах з ТОВ «Грінко-Черкаси».

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»від 02.03.2000 р. № 1533-III, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи те, що в період постановки на облік в Смілянський міськрайонний центр зайнятості 03.12.2008 р. ОСОБА_1 вважався працевлаштованим та не повідомив про це Смілянський міськрайонний центр зайнятості, тому суд вважає доведеним право Смілянського міжрайонного прокурора на стягнення з відповідача 7967 грн. 25 коп. коштів, виплачених як допомога по безробіттю на користь Смілянського міськрайонного центру зайнятості.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

У пункті 1 частини 1 статті 3 цього Кодексу справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 5 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про зайнятість населення»встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.

У статті 19 цього Закону визначено обов'язки та права державної служби зайнятості, до яких, зокрема відносяться: розпоряджатися в установленому законодавством порядку коштами Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; в установленому законодавством порядку подавати громадянам допомогу по безробіттю та матеріальну допомогу по безробіттю, припиняти і відкладати їх виплати.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що вирішуваний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики зайнятості населення.

Вказана правова позиція суду знаходить своє підтвердження в постанові Верховного Суду України від 13.04.2010 р. № 10/45 та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.09.2010 р. у справі № К-55699/09.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 14, 160-163, 167, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (20700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Смілянського міськрайонного центру зайнятості (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, 83, код 21368514) заборгованість в сумі 7967 (сім тисяч девятсот шістдесят сім) грн. 25 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 21 грудня 2010 року.

Суддя Р.В. Холод