Справа № 0840/2693/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 лютого 2019 року

Справа № 0840/2693/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А)до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (69006, м. Запоріжжя, Північне шосе, 69-А)про зупинення виконання робіт,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд зупинити діяльність відповідача, пов’язану зі здійсненням викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел: технологічного обладнання, яке призначене для розкрою та пошиву спецодягу; газової різки металу; фарбування порошковою фарбою; заправки вогнегасників; газового котла Feroll Pegasus до отримання ТОВ «МІК» дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Ухвалою суду від 09.07.2018 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №0840/2693/18. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 21.09.2018, за клопотанням представника відповідача, призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін на 22.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в ході проведення перевірки відповідача встановлено експлуатацію технологічного обладнання, пов’язану з викидом забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». За фактом порушення природоохоронного законодавства складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, який правопорушником сплачено у добровільному порядку. Крім того, 18.04.2018 винесено припис №14/02-П, відповідно до вимог якого відповідачу необхідно отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами промислових майданчиків. З урахуванням того, що відповідач провадить господарську діяльність, пов’язану зі здійсненням викидів в атмосферне повітря, без отримання дозволу, вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 03.09.2018 №27240), в якому пояснив, що при викиді в атмосферне повітря забруднюючої речовини зі стаціонарного джерела цей викид не може перевищувати норматив гранично допустимого. Проте позивачем не зазначено, яким саме є допустимий норматив екологічної безпеки атмосферного повітря та не встановлено рівень викидів на ТОВ «МІК». Також зазначив, що газове обладнання Feroll Pegasus ним не експлуатується, про що свідчить акт обліку газу від 11.11.2015. У задоволенні позову просить відмовити.

За правилами, встановленими ч. 3 ст. 194 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу від 03.04.2018 №106 та направлення від 03.04.2018 №93, Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області в період з 05.04.2018 по 12.04.2018 проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» () щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів, за результатами якої складено акт від 12.04.2018 б/н.

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення відповідачем вимог ч. 5, 6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме експлуатацію технологічного обладнання, призначеного для розкрою та пошиву спецодягу; газової різки металу; фарбування порошковою фарбою; заправки вогнегасників; газового котла Feroll Pegasus на промислових майданчиках за адресами: м. Запоріжжя, Північне шосе, 69-А; Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 3-А; Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 139; Запорізька область, м. Оріхів, вул. Карла Маркса, 47, в результаті чого здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу спеціально уповноваженого органу.

12.04.2018 позивачем складено постанову про адміністративне порушення №007230 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2018 №000101/01/03, якою до головного інженера ТОВ «МІК» застосовано штраф за порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Штраф сплачено в добровільному порядку.

18.04.2018 позивачем винесено припис №14/02-П, відповідно до вимог якого відповідачу необхідно отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами промислових майданчиків. Термін виконання – до 18.07.2018.

Враховуючи неотримання відповідачем відповідного дозволу, Державна екологічна інспекція у Запорізькій області звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначаються правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

Підпункт «б» частини першої статті 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що екологічні права громадян забезпечуються, зокрема, обов'язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об'єктів економіки.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов'язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб'єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Громадяни України зобов'язані виконувати й інші обов'язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року N 1598.

Пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №302, визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну; дозвіл видається безоплатно на строк не менше як п'ять років.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні у: порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров'я навколишнє природне середовище; перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотриманні вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; провадженні незаконної діяльності, що негативно впливає на погоду і клімат; впровадженні відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, нових технічних систем, речовин і матеріалів, а також закупівлі в інших державах та експлуатації технологічного устаткування, транспортних засобів та інших об'єктів, які не відповідають вимогам, встановленим законодавством про охорону атмосферного повітря; невиконанні розпоряджень та приписів органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря; ненаданні передбаченої законодавством своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерела забруднення, а також приховуванні або перекрученні відомостей про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, екологічну обстановку, яка склалася внаслідок забруднення атмосферного повітря; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об'єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, - несуть відповідальність згідно з законом. Законами може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень в галузі охорони атмосферного повітря. Спори з питань охорони атмосферного повітря вирішуються у встановленому законом порядку.

Статтею 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Таким чином, застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною п'ятою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Наведені норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» кореспондуються зі статтею 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», згідно з якою господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Вирішуючи спір по суті, суд керується вищенаведеними законодавчими приписами та вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду даної адміністративної справи необхідно встановити, чи є виявлені позивачем порушення такими, що створюють загрозу життю та здоров’ю людей, та відповідно чи наявні підстави для застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду.

Суд звертає увагу, що позивачем ані в акті перевірки, ані в позовній заяві не обґрунтовано, яким чином експлуатація технологічного обладнання, призначеного для розкрою та пошиву спецодягу, фарбування порошковою фарбою та заправки вогнегасників спричиняє викиди в атмосферне повітря та створює загрозу життю та здоров’ю людей; не зазначено, викиди яких саме забруднюючих речовин здійснює відповідач в процесі господарської діяльності.

Позивач у свої поясненнях (вх. від 01.10.2018 №30855) посилається на п. 2.2 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затверджену наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 N 639, відповідно до якого факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб'єктів господарювання та розрахунковими методами та зазначає, що порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства встановлено за результатами документальної перевірки та огляду промислових майданчиків, проте ані в акті перевірки, ані в позовній заяві не відображено, які саме документи досліджено та яким чином вони свідчать про здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин. Крім того, в акті перевірки (а.с. 7) зазначено: «проби ґрунтів не відбирались у зв’язку з відсутністю засмічення та візуальних ознак забруднення земельних ділянок», отже посилання позивача в поясненнях на те, що наявність забруднень встановлено за результатами огляду промислових майданчиків, суперечать акту перевірки.

Щодо експлуатації технологічного обладнання, яке призначене для газової різки металу, та газового котла Feroll Pegasus, відповідачем до матеріалів справи (а.с. 51) надано акт перевірки вузла обліку газу від 11.11.2015, відповідно до якого вхідний кран котла знаходиться в закритому положенні, пломбу не порушено, що свідчить про відсутність експлуатації даного котла. Доказів зворотного позивачем не надано.

За таких обставин, зважаючи на те, що позивачем не надано достатніх та об’єктивних доказів на користь існування реальної загрози життю та здоров’ю людей та ймовірності настання негативних наслідків в разі невжиття заходів реагування, на момент розгляду справи підстави для зупинення діяльності ТОВ «МІК» відсутні, у зв’язку з чим у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Запорізькій області необхідно відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Запорізькій області – відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 05.02.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко