Справа № 0640/4318/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м.Житомир справа № 0640/4318/18

категорія 8.3.11

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Біляченко Д.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №1194617 від 22.03.2018,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення рішення № 1194617 від 22.03.2018, за яким він зобов'язаний сплатити 25000 грн транспортного податку з фізичних осіб на підставі ст. 267 Податкового кодексу України. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 вказує, що податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 22.03.2018 № 1194617 не відповідає вимогам Податкового кодексу України. При цьому стверджує, що належний йому автомобіль марки BMW, не є об'єктом оподаткування.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 25.10.2018.

25.10.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 14.11.2018, у зв'язку із необхідністю представнику відповідача ознайомитися із відповіддю на відзив.

14.11.2018 перерву в підготовчому засіданні продовжено до 26.11.2018 для ознайомлення представника позивача із додатковими поясненнями відповідача та отримання відповіді від Житомирської міської ради.

26.11.2018, за результатами підготовчого засідання, судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання. Судовий розгляд по суті за згодою представників сторін розпочато 26.11.2018.

У зв'язку з неможливістю вирішення справи в судовому засіданні 26.11.2018 та необхідністю направлення запиту до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, судом оголошено перерву до 20.12.2018.

18.10.2018 Головним управлінням ДФС у Житомирській області подано до суду відзив на позов, з проханням у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти предявлених позовних вимог відповідач стверджує, що діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Податковим кодексом України. Представником відповідача вказано, що обов'язок зі сплати транспортного податку передбачений нормами ПК України та актами органів місцевого самоврядування, оскільки у власності позивача перебуває об'єкт оподаткування, який відповідає всім передбаченим Законом ознакам: об'єм двигуна, дата та місце реєстрації.

23.10.2018 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій наведені аргументи щодо відхилення заперечень відповідача.

14.11.2018 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача по справі, в яких указано, що Житомирським управлінням ГУ ДФС у Житомирській області на підставі ст. 267 ПК України, рішення Житомирської міської ради від 10.06.2015 № 932 «Про місцеві податки і збори» та враховуючи відомості ІТС «Податковий блок», розділ «Облік платежів», підрозділ «Транспортний податок», пункт «Перелік суб'єктів та об'єктів оподаткування» ОСОБА_3 сформовано і вручено податкове повідомлення рішення на суму транспортного податку в сумі 25000 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на міркування, викладені у відзиві та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Безспірно встановлено, що ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля марки «BMW» модель «730D» із об'ємом двигуна 2993 куб. см, державний номерний знак НОМЕР_1, 2014 року випуску. Первинна реєстрація даного автомобіля здійснена 10.06.2015, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серії СХТ164318.

Рішенням сорок сьомої сесією VI скликання Житомирської міської ради від 10 червня 2015 року № 932 "Про місцеві податки та збори", поміж іншого, встановлено на території м. Житомир податок на майно та затверджено Положення про порядок обчислення та сплати транспортного податку (визначає платників податків, об'єкт оподаткування, базу оподаткування, ставки, порядок обчислення та сплати транспортного податку на території м.Житомира) додаток № 2 до рішення.

Рішенням одинадцятої сесії сьомого скликання Житомирської міської ради від 14.07.2016 № 253 «Про внесення змін до рішення Житомирської ради від 10.06.2015 № 932 «Про місцеві податки та збори»» внесено зміни, зокрема, до додатку 2 рішення Житомирської ради від 10.06.2015 № 932 та викладено п. 3.1 розд. 3 в такій редакції: «Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті».

22 березня 2018 року ГУ ДФС у Житомирській області, згідно із пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 1194617, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 році в розмірі 25000 грн.

Вважаючи, що його автомобіль не є об'єктом оподаткування вказаним податком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи оспорюване податкове повідомлення рішення на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зважає на наступне.

Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Елементи податку на майно визначені розділом XII Податкового кодексу України.

В силу приписів статті 265 ПК України податок на майно складається, зокрема, з транспортного податку (пп. 265.1.2 п. 265.1).

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно із положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.4 вказаної статті ПК України закріплено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України).

Порядок обчислення та сплати податку врегульовано пунктом 267.6 статті 267 ПК України.

Так, у підпункті 267.6.1 цього пункту статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до пп. 267.6.3 п. 267.3 ст. 267 ПК України, органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі спливу п'ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п'яти років (пп. 267.6.7 п. 267.6 ст. 267 ПК України).

Зі змісту вищенаведеної норми слідує, що об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, які відповідають таким критеріям, а саме: 1) з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно); 2) середньоринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; 3) повинен бути зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

В разі відповідності транспортного засобу наведеним ознакам об'єкта оподаткування, їх власники є платниками транспортного податку.

Перевіряючи наявність у транспортного засобу, належного на праві приватної власності позивача, обумовлених ознак об'єкта оподаткування транспортним податком у 2018 році, судом ураховано наступне.

Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. N 66 "Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів".

Пунктом 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. N 66, встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576).

Відповідно до п. 13 вказаної Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривні.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2018 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких станом на 01.01.2018 становить понад 1 396 125 грн (375х3723).

З метою перевірки віднесення транспортного засобу позивача до об'єктів оподаткування транспортним податком, судом направлено запит до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з вимогою розрахувати середньоринкову вартість легкового автомобіля марки BMW, модель 730D, седан - В, об'єм двигуна 2993, 2014 року випуску, належного позивачу, для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року. А також повідомити чи входить вказаний автомобіль до переліку легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України в листі від 12.12.2018 № 3805-05/54442-05 надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до п.п. 5 і 6 Методики та інформації ДП "Держзовнішінформ" аналогічним легковому автомобілю BMW 730D є автомобіль BMW 7-Series з об'ємом циліндра двигуна 3,0 літра, дизель. Автомобіль BMW 7-Series з об'ємом циліндра двигуна 3,0 літра, дизель, до 4 років експлуатації (включно) включений до Переліку.

Також у листі Мінекономрозвитку від 12.12.2018 № 3805-05/54442-05 зазначено, що розрахована у 2018 році, згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля BMW 7-Series з об'ємом циліндра двигуна 3,0 літра, дизель, 2014 року випуску становить 1332997,52 гривень (з ПДВ).

Представником відповідача наведене під час судового розгляду справи спростовано не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належний позивачу на праві приватної власності легковий автомобіль марки «BMW» модель «730D» із об'ємом двигуна 2993 куб. см, аналогічним якому в розумінні оподаткування транспортним податком відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року, є автомобіль BMW 7-Series з об'ємом циліндра двигуна 3,0 літра, дизель, середньоринкова вартість якого є меншою від 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року, не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

З огляду на це, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідача від 22.03.2018 № 1194617, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 році в розмірі 25000 грн підлягає скасуванню як протиправне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України суд).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Беручи до уваги наведене та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отож, сплачений позивачем судовий збір у сумі 704,80 грн (квитанція № 0.0..1 від 03.09.2018) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 (пров.Пограничний, 5, м.Житомир,10005) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003, ідентифікаційний код 39459195) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №1194617 від 22.03.2018 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1194617 від 22.03.2018 Головного управління ДФС у Житомирській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області на користь ОСОБА_3 704,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Є.Ю. Романченко