Справа № 189/1858/18
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1858/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.02.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №984642 від 25.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Черкаській області Беручного О.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і винесення постанови серії НК №984642 від 25.10.2018 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень за порушення ст. 132-1 КУпАП, незаконними; скасувати постанову серії НК № 984642 від 25.10.2018 року в справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Черкаській області Беручним О.В. відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,0 (п'ятсот десять) гривень; закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1.

Позов обґрунтований наступним.

25.10.2018 року позивач керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440 (номерний знак НОМЕР_1) з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2).

На автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса, ТЗ був зупинений інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Черкаській області Беручним О.В., який виніс стосовно позивача постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №984642.

Працівник поліції зазначив у постанові, що ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу без автомобіля супроводу, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Дану постанову позивач вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки 25.10.2018 року позивач здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого дозволу№28 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні від 11.10.2018 року, який діє з 11.10.2018 року по 25.11.2018 року.

Згідно з цим дозволом позивач мав право на перевезення вантажу, параметри якого не більше: ширина - до 3, 75 метрів, довжина - до 22 метрів, висота - до 4,49 метрів.

Позивач посилається на п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року, відповідно до якого супровід автомобілем прикриття обов'язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри.

Стверджує, що під час винесення постанови працівник поліції не здійснював жодних вимірювань, у постанові не вказані фактичні габарити ТЗ з вантажем, тому вважає, що нічого не порушував і автомобіль супроводу йому не був потрібний (а. с. 1-2).

Відповідач надав відзив на позов, яким заперечує позов у повному обсязі, вважає його безпідставним та необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, у поясненнях зазначає, що позивач 25.10.2018 року рухався по автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса на т/з марки MAN TGX 26.440 (номерний знак НОМЕР_1) з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2), на якому знаходився великогабаритний вантаж (комбайн) на відрізку дороги 181км+300м, був зупинений поліцейським ВБДР УПП в черкаській області ДПП капітаном поліції Безуглим О.В. за наявності ознак, що свідчили про порушення правил проїзду великогабаритних та великовагових ТЗ, а саме, суттєвий вихід габаритів вантажу за межі причепа, відсутність машини супроводу (а. с. 27-29).

У відзиві також зазначено, що позивач надав на вимогу працівника поліції всі необхідні документи, у тому числі, дозвіл №28 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

При перевірці відповідачем розмірів вантажу (комбайна) було встановлено перевищення зазначених у дозволі розмірів вантажу, а саме, фактична його ширина становила 3,8 метри, що є порушенням п. 2 Правил проїзду автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30. Зазначає, що згідно п. 27 Правил проїзду супровід автомобілем прикриття є обов'язковим у разі, коли ширина великогабаритного ТЗ перевищує ширину 3, 5 метри. Вважає, що позивач порушив п. 22.5 ПДР та ст. 132-1 КУпАП.

Відповідач зазначає, що габарити вантажу були встановлена за допомогою електронного лазерного дальноміра Bosch (а. с. 28).

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Позивач у позові зазначив, що у зв'язку з частими відрядженнями по роботі, не має змоги брати участь в судових засіданнях

Відповідач надав письмове клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв'язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

25.10.2018 року ОСОБА_1 рухався по автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса на т/з марки MAN TGX 26.440 (номерний знак НОМЕР_1) з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2), на якому знаходився великогабаритний вантаж (комбайн) на відрізку дороги 181км+300м був зупинений поліцейським ВБДР УПП в Черкаській області ДПП капітаном поліції Безуглим О.В., який виніс стосовно позивача постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №984642 (а. с. 30).

Згідно копії постанови, позивач по автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса на т/з марки MAN TGX 26.440 (номерний знак НОМЕР_1) з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2) здійснював перевезення негабаритного вантажу (комбайн) шириною 2,8 метри без відповідного погодження, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Таким чином, в оскаржуваній постанові суть адміністративного правопорушення викладена як перевезення вантажу без відповідного погодження, тоді як сторони пояснювали, що постанова винесена за перевезення вантажу без автомобіля супроводу.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року, супровід автомобілем прикриття обов'язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри.

Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п.13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Як вбачається з матеріалів справи, факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

У постанові не зазначено за допомогою якого приладу здійснювалося вимірювання, посилання відповідача на вимірювання габаритів вантажу за допомогою електронного лазерного дальноміра Bosch нічим не підтверджується, які відсутня будь-яка інформація щодо сертифікації цього приладу.

Також з матеріалів справи витікає, що вимірювання відбувалося за межами пункта габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині скасування винесеної постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття провадження.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дії працівників поліції щодо розгляду ними справи про адміністративне правопорушення і винесення ними постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (зокрема ст. 132-1 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У пункті 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція) визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Вищезазначене свідчить, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст.132-1 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення лише від імені органів Національної поліції і в даному випадку не можуть виступати як суб'єкти владних повноважень, які окремо від органу посадовою особою якого являються, виносять одноособові рішення.

Отже, здійснення інспектором патрульної поліції дій з притягнення позивача до адміністративної відповідальності належало до його повноважень, тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №984642 від 25.10.2018 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія НК №984642 від 25.10.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій поліцейського ВБДР УПП в Черкаській області ДПП капітана поліції Безуглого О.В. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 05 лютого 2019 року.

Суддя Чорна О.В.