Справа № 160/131/19
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2019 року Справа № 160/131/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справуза позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -
04 січня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) з вимогами:
-визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 протиправним та скасувати його;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу:
1)час навчання за професією електрослюсар підземний, машиніст ПУ в Ровеньківському профтехучилищі №77 з 01.09.1992 р. по 26.01.1996 р.;
2)період роботи в ЗАТ «Внешторгсервис» СП «Ровенькиантрацит» з 26.02.1996 р. по 14.05.1996 р. на посаді гірничий робітник підземний з повним робочим днем під землею;
3) період роботи на Шахті ім. М.В. Фрунзе «Ровенькиантрацит»: з 02.02.1998 р. по 19.07.1998 р. - машиніст підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею; 20.07.1998 р. по 17.08.1998 р. - проходив курси машиніста електровозу в Ровеньківському УКК; з 18.08.1998 р. по 20.09.1998 р. - ученик машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею; з 21.09.1998 р. по 29.11.2011 р. - машиніст електровозу підземного з повним робочим днем під землею;
4) період роботи у ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ОП «Шахта ім.М.В. Фрунзе» з 30.12.2011 р. по 22.03.2017 р. на посаді машиніст електровозу підземного 4 розряду з повним робочим днем під землею;
- та здійснити призначення пенсії з дня звернення з заявою.
Обгрунтовуючи позовні вимоги в позові, позивач зазначив, що він отримав право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно із записами трудової книжки його трудовий стаж складає 25 років. Проте, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійним фондом було відмовлено через непідтвердження роботи на посадах, які надають право на отримання пільгової пенсії, оскільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу видані підприємством на території невизнаної Луганської Народної Республіки. Позивач вважає, що відмова відповідача безпідставна та необґрунтована, він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням періодів роботи на шахтах ЗАТ «Внєшторгсервіс» СП «Ровенькиантрацит», шахти імені М.В. Фрунзе «Ровенькиантрацит», ОП «Шахтоуправління Ясенівське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», періоду навчання відповідно до записів трудової книжки та довідок про підтвердження трудового стажу. З набрання чинності Законом №1207-VIIтериторія Луганської області хоч і віднесена до тимчасового окупованої, проте залишається невід'ємною частиною України. Тому, посилання відповідача про недійсність будь-яких актів, виданих органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є безпідставним і не може вважатись вагомими причинами для відмови у призначенні пенсії, оскільки такі дії порушують конституційні права позивача. Просить суд відновити порушене право.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/131/19призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
21 січня 2019 року відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов. В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено наступне. 12 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058. На підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 р. №841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» виробнича та фінансово-господарська діяльність підприємства повністю припинена на час проведення антитерористичної операції з 28.11.2014 р. Заявником надані довідки та накази, за оспорюваний час роботи, які видані на непідконтрольній території України невизнаною Луганською Народною Республікою. Окрім того, згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Тобто, загальний стаж роботи визначається за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, а пільговий - згідно з відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України. У зв'язку з викладеним, пільговий стаж позивача як застрахованої особи з 01.07.2000 р. становить 16 років 4 місяці та 12 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Окрім того, відповідач зауважив на порушенні позивачем строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
12 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської областіпро призначення пенсії за віком згідно ч.3 статті 114 Закону України«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відділ з питань призначення та перерахунку пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства) №б/н від 04.05.2018 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю пільгового стажу (за Списком1) в підземних умовах 25 років.

В рішенні №б/н від 04.05.2018 року відповідачем зазначено: «…Відповідно до наданих ОСОБА_1 уточнюючих довідок з ПрАТДТЕК Павлоградвугілля «ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» за період роботи з 01.08.2017 року по дату звернення, які підтверджують спеціальний стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком робіт і професій, затверджуваним КМУ, та відповідно записів в трудовій книжці і індивідуальних відомостей про застраховану особу за період роботи в ВП «Шахта імені Фрунзе» Державного підприємства «Ровенькиантрацит» з 01.07.2000 року по 31.12.2010 рік, які підтверджують стаж роботи, що зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.2 статті 114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» склав 10 років 6 місяців, час роботи з 01.01.2011р. по 30.09.2014р., з 01.05.2015р. по 30.11.2016р. та з 01.08.2017р. по 12.02.2018 р., що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту 3 статті 114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» склав 5 років 10 місяців 9днів».

Листом відповідач повідомив позивача про прийняте ним рішення №б/н від 04.05.2018 року.

Згідно протоколувідмови у призначенні пенсії, страховий стаж позивача становить 36 років 4 місяці та 3 дні, в тому числі, 16 років 4 місяці та 12 днів - роботи за Списком 1 підземні роботи.

Згідно з розрахунком стажу пільговий стаж позивачу зараховано з 01.07.2000 року виключно за відомостями по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України.

Позивач, не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення(далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п.3 ст.114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

У роз'ясненні Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20 січня 1992 року № 8 (наразі п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") встановлено, що працівникам зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно достатті 14 Закону № 1788-ХІІ, але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтеюЗакону № 1788-ХІІ, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці.

Крім того, відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч.4 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також:

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно із ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкціїпро порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, встановлено, що трудовакнижкаєосновнимдокументом про трудову діяльність працівника. Трудовікнижки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві,в установі,організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб,якіє співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з пп. 2.3 п.2 наказу, записи в трудовій книжці при звільненні абопереведенні на іншу роботу повинні провадитись уточній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Пунктами 1, 2постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів уній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи,служби,навчання,атакожархівними установами. У разі коли документи про трудовийстажнезбереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів уній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно із записами втрудовій книжцісерії НОМЕР_2 (а.с.12-13), позивач має такий трудовий стаж:

-01 вересня 1992 року по 26 січня 1996 року - навчання в ПТУ № 77 (а.с.12);

-26 лютого 1996 року по 14 травня 1996 року - гірничий робітник підземний з повним робочим днем під землеюШахта імені В.В. Вахрушева (а.с.12);

-23 травня 1996 року по 07 листопада 1997 року -служба в армії (а.с.12 зворотній бік);

-02 лютого 1998 року по 19 липня 1998 року -машиніст підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею Шахта ім. М.В. Фрунзе «Ровенькиантрацит»;

-20 липня 1998 року по 17 серпня 1998 року -курси машиніста електровозу в Ровеньківському УКК;

- 18 серпня 1998 року по 20 вересня 1998 року - ученик машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землеюШахта ім. М.В. Фрунзе «Ровенькиантрацит»;

- 21 вересня 1998 року по 29 грудня 2011 року - машиніст електровозу підземного з повним робочим днем під землею Шахта ім. М.В. Фрунзе «Ровенькиантрацит»(а.с.12-13);

-30 грудня 2011 року по 22.03.2017 року - машиніст електровозу підземного 4 розряду з повним робочим днем під землею ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ОП «Шахта ім. М.В. Фрунзе»;

-01 серпня 2017 року по теперішній час - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» - машиніст електровозу (підземного) 3 розряду з повним робочим днем у шахті.

Отже, трудовий стаж позивача повністю підтверджено записами трудової книжки.

Втім, згідно з даними протоколу, наданого відповідачем, страховий стаж позивача становить 36 років 4 місяці та 3 дні, в тому числі,16 років 4 місяці та 12 днів - роботи за Списком 1 підземні роботи.Пільговий стаж зараховано з 01.07.2000 року виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України.

Згідно із оскаржуваним рішенням відповідача №б/н від 04.05.2018 р. про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач не має 25-річногопільгового стажу для призначення пенсії у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, які періоди роботи не зараховані до трудового стажу, в т.ч. пільгового, та з яких підстав,в рішенні не зазначено.

Не обґрунтовано відповідачем і необхідність в додаткових документах на підтвердження стажу роботи, в тому числі, на посаді машиніста електровоза підземного.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Натомість, судом встановлено, що спірний стаж позивача повністю підтверджено записами трудової книжки.

Не надано відповідачем і пояснень щодо неврахування до стажу роботи періодів навчання у професійно-технічному училищі та служби в армії.

Доводи відповідача стосовно того, що до пільгового стажу не можуть бути зараховані деякі періоди роботи позивача через те, що довідки видано підприємствами, які працюють у зоні проведення Антитерористичної операції, що тимчасово непідконтрольна Українському Уряду, а тому, такі документи є недійсними і не створюють правових наслідків, судом не приймаються, у зв'язку з наступним.

По-перше, відповідачем необґрунтовано необхідності в таких довідках з урахуванням наявності всіх записів в трудовій книжці.

По-друге, належних доказів їх недостовірності відповідачем не надано.

Поряд з цим, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованій території України» № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 4 Закону № 1207-VII передбачено, що встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року (справа «Кечко проти України») зазначено, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Стосовно доводів відповідача, що певний період стажу позивача не може бути зарахований до пільгового через не сплату підприємством страхових внесків, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

Враховуючи викладене, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що певний період стаж позивача не може бути зарахований через не сплату підприємством страхових внесків, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

Інших підстав для не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача відповідач не зазначив ані в рішенні, що оскаржується, ані у відзиві.

Доводи відповідача стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду безпідставні та не можуть бути враховані судом, оскільки строки давності до спорів даної категорії не застосовуються (рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. у справі №1-13/2013 (8-рп/2013).

За таких обставин, відмова відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно доч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з підставне підтвердження пільгового стажу (за Списком1) в підземних умовах 25 років, є цілком необґрунтованою та протиправною, трудовий стаж позивача на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем під землею, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, а також навчання в ПТУ, служба в армії, проходження курсів машиніста підтверджений належним чином записами в трудовій книжці НОМЕР_2.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80грн. підлягають стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 293,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішеннявід 14.05.2018 року №б/н Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіпро відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період його навчання в ПТУ № 77 з 01.09.1992 р. по 26.01.1996 р.; служби в армії з 23.05.1996 р. по 07.11.1997 р., роботи на Шахті імені В.В. Вахрушева з 26.02.1996 р. по 14.05.1996 р. на посаді гірничий робітник підземний з повним робочим днем під землею; на Шахті ім. М.В. Фрунзе «Ровенькиантрацит» з 02.02.1998 р. по 19.07.1998 р. на посаді машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею; з 20.07.1998 р. по 17.08.1998 р.- проходження курсів машиніста електровозу в Ровеньківському УКК; з 18.08.1998 р. по 20.09.1998 р. на посаді учня машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею; з 21.09.1998 р. по 29.12.2011 р. на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею; на ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ОП «Шахта ім. М.В. Фрунзе» з 30.12.2011 р. по 22.03.2017 р. на посаді машиніста електровозу підземного 4 розряду з повним робочим днем під землею та здійснити призначення пенсії з дня звернення із заявою, тобто, з 12 лютого 2018 року.

Судові витрати в розмірі 704,80 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тесту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук