Справа № 200/13552/18-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 р. Справа№200/13552/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд: у складі - головуючого судді - Дмитрієва В.С., при секретарі судового засідання Козирєвій О.О., за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Мізерної О.В., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Держпраці у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Держпраці у Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо неподання відомостей про застраховану особу з березня 2006 по грудень 2006 року;

- зобов'язання подати відомості про застраховану особу з березня 2006 по грудень 2006 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з березня 2006 року по січень 2015 року проходила службу в територіальному управлінні Держгіпромногляду по Донецькій області. Разом з тим, дані стосовно позивача як застрахованої особи в Пенсійному фонді України за період березень-грудень 2006 року відсутні. На звернення позивача до Головного Управління Держпраці у Донецькій області, як правонаступника територіального управління Держгіпромногляду по Донецькій області, з приводу внесення відомостей за період березень-грудень 2006 року, отримала відмову. Вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідач, як страхувальник, несе відповідальність за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо страхових внесків, коштів Пенсійного фонду і Накопичувального фонду або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав. 28 грудня 2018 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що у Головному управлінні Держпраці у Донецькій області, як у правонаступника Територіального управлінні Держгіпромногляду по Донецькій області, де проходила службу позивач, відсутні документи щодо сплати страхових внесків та індивідуальні відомості про заробіток (дохід) застрахованої особи ОСОБА_3 Крім того зазначив, що позивач при зверненні до відповідача із заявою щодо виправлення помилки за 2006 ріку у персональних даних в пенсійній і ЄСВ-звітності не надала відомостей про роботу за період з 2006 по 2015 роки, оскільки надала ксерокопію трудової книжки за період з 01 серпня 1986 року по 28 серпня 2001 року.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, думку стосовно позовних вимог не висловила.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 27 грудня 2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 27 грудня 2018 року оголошена перерва для надання додаткових доказів у справі до 21 січня 2019 року.

У зв'язку із знаходженням 21 січня 2019 року судді Дмитрієва В.С. у відрядженні, розгляд справи відкладено на 22 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року оголошено перерву для надання доказів до 04 лютого 2019 року.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 у період з 2 березня 2006 року по 29 грудня 2011 року працювала у Теруправлінні Держгірпромнагляду по Донецькій області та з 30 грудня 2011 року по 16 січня 2015 року у Територіальному управлінні Держгірпромнагляду у Донецькій області, що сторонами не заперечується.

Відповідач - Головне управління Держпраці у Донецькій області () утворено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" реорганізувавши шляхом злиття Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області та Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області. Тобто, Головне управління Держпраці у Донецькій області є правонаступником Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_3, зокрема, була прийнята на роботу до Теруправління Держгірпромнагляду по Донецькій області 2 березня 2006 року головним державним інспектором з охорони праці відділу організації державного нагляду за промисловою безпекою на виробництвах і об'єктах підвищеної небезпеки, в АПК та соціально-культурній сфері, 1 січня 2007 року переведена, за її згодою, у Теріторіальне управління Держгірпромнагляду по Донецькій області головним державним інспектором з охорони праці відділу організації державного нагляду за промисловою безпекою та охороною праці на транспорті, зв'язку, енергетиці в АПК та соціально-культурній сфері та 16 січня 2015 року звільнена з посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 18-21).

Проте, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), які надані Пенсійним органом, відсутній період роботи за 2006 рік (а.с. 26).

Разом з тим, пенсійним органом надані індивідуальні відомостей про застраховану особу ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) за 2006 рік з яких вбачається сума заробітку та сплата страхових внесків за період роботи у Територіальному управлінні Державного Департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області (а.с. 24).

Отже, у 2006 році Теруправління Держгірпромнагляду по Донецькій області надавало звіти по нарахуванню заробітної плати та про сплату страхових внесків по застрахованій особі ОСОБА_3 з невірним зазначенням ідентифікаційного номеру позивача: замість - НОМЕР_1, невірно зазначало - НОМЕР_2, що сторонами не заперечується.

У 2018 році Позивач звернулася до Відповідача із заявою щодо виправлення помилки в персональних даних в пенсійній і ЄСВ-звітності. Листом від 30 жовтня 2018 року №08/16-08/Б-470 ОСОБА_3 відмовлено у здійснені відповідних дій, з посиланням на відсутність документів щодо сплати страхових внесків та індивідуальних відомостей про заробіток (дохід) страхові внески застрахованої особи ОСОБА_3 для проведення перевірки територіальним органом ПФУ та для подання форм ІНДАНІ з відміткою «скасовуючи» та «коригуючи», оскільки Головне управління Держпраці у Донецькій області не є роботодавцем та платником страхових внесків по застрахованій особі ОСОБА_3.

Не погодившись з такою відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05.11.1991, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

З 1 січня 2004 року набув чинності Закон України від 09.07.2003 р. N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким передбачено перехід від системи пенсійного забезпечення до системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і встановлення прямої залежності розмірів пенсій від страхового стажу й заробітку, з якого були фактично обчислені та сплачені внески до Пенсійного фонду та загального порядку сплати страхових внесків для всіх роботодавців за найманих працівників, незалежно від обраного способу оподаткування (Далі - Закон 1058-VI).

Законом 1058-VI (в редакція на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що обов'язок утримувати та перераховувати до Пенсійного фонду страхові внески

покладено на роботодавця-страхувальника.

Так, страхувальник зобов'язаний, зокрема: вести облік виплат (доходу) застрахованої особи за кожним календарним місяцем та календарним роком, зберігати ці дані за період до 1 липня 2000 року протягом 75 років, а за період після цієї дати - протягом усього часу сплати страхових внесків та протягом п'яти років після припинення їх сплати на паперових носіях та в електронному вигляді за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форми документа, після чого дані передаються до архіву на належне зберігання протягом 70 років згідно з порядком, установленим Кабінетом Міністрів України; подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (ст. 17 Закону 1058-VIв редакції від 06.02.2006).

Відповідно до зазначених норм, Територіальне управління Держгіпромногляду по Донецькій області у 2006 році було страхувальником із встановленими зобов'язаннями.

Згідно ч. 6 ст. 20 Закону 1058-VI в редакції від 06.02.2006 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ст. 21 зазначеного Закону, органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, здійснюють облік коштів Накопичувального фонду на накопичувальних пенсійних рахунках. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від:

інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; органів державної податкової служби; роботодавців.

Так, з матеріалів справи встановлено, що Територіальним управлінням Державного Департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області (Територіальним управлінням Держгіпромногляду по Донецькій області) у період з березня 2006 року по грудень 2006 року подавалися індивідуальні відомості по застрахованій особі ОСОБА_3, але з помилкою у зазначені однієї цифри ідентифікаційного номеру.

Суд зазначає, що із заробітної плати позивача щомісячно сплачувалася сума страхового внеску та позивач не несе відповідальність за неналежне виконання страхувальником своїх обов'язків щодо подання звітності до Пенсійного органу.

Відповідно до п.1.1 Постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року № 7-6 "Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599 (чинного на час винекнення спірних правовідносин, надалі - Постанова № 7-6), цей Порядок відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовує правила формування та подання до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік).

Згідно пп.5 п. 1.3 Постанови №7-6 у разі виявлення недостовірних відомостей, які подані та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу Пенсійного фонду необхідні коригуючі або скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних звітів про застраховану особу.

На підставі поданого документа з позначкою "коригуюча" у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості, що подані страхувальником у документі з позначкою "коригуюча".

На підставі поданого документа з позначкою "скасовуюча" недостовірні відомості облікової картки вилучаються із переліку актуальних для використання, але залишаються у електронному архіві для збереження історії звітування. Скасування відомостей здійснюється, якщо некоректними виявились такі ключові реквізити первинного звіту, як код страхувальника, звітний рік, номер облікової картки застрахованої особи, код категорії застрахованої особи, код підстави для спеціального стажу.

Коригування або скасовування відомостей облікової картки застрахованої особи здійснюється за будь-які роки функціонування системи персоніфікованого обліку тільки на підставі наданих у встановленому порядку документів страхувальника.

Тобто, щоб виправити несумову помилку (в даному випадку - невірно зазначений номер облікової картки - реєстраційний номер облікової картки платника податків), якої припустилися до 2010 року, подається до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України заява в довільній формі з проханням провести перевірку у зв'язку з виявленою помилкою в персональних даних працівника за періоди до 2010 року. За результатами проведеної перевірки заповнюються форми ІНДАНІ «Індивідуальні відомості про застраховану особу» з відповідною відміткою «скасовуюча» і «коригуюча», які супроводжуються Ярликом - розпискою і подаються до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України.

В даному випадку обов'язки щодо здійснення зазначених дій покладається на відповідача, як правонаступника всіх майнових прав і обов`язків Територіального управління Держгіпромногляду по Донецькій області.

Відмовляючи у виправленні помилки в персональних даних в пенсійній і ЄСВ-звітності відповідач послався на відсутність документів, щодо сплати страхових внесків та індивідуальних відомостей про заробіток (дохід) застрахованої особи ОСОБА_3 у зв'язку з реорганізацією Територіалього управління Держгірпромнагляду у Донецькій області у Головне управління Держпраці у Донецькій області.

Проте суд зазначає, що право позивача право на соціальний захист є безперечним та не може ставитися у залежність від наявності/відсутності документів щодо сплати страхових внесків, крім того, суд вважає необґрунтованою таку підставу для відмови у здійсненні виправлення у відомостях про застраховану особу, як відсутність у правонаступника відповідних документів.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач вчиняв якісь дії для отримання/відновлення документів щодо сплати страхових внесків та індивідуальних відомостей про заробіток (дохід) застрахованої особи ОСОБА_3. Крім того, такі дані містить Форма ОК-5, Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_3 за 2006 рік.

Стосовно твердження відповідача щодо неможливості підтвердження трудової діяльності Позивача у Територіальному управлінні Держгірпромнагляду у Донецькій області з причини ненадання Позивачем відомостей про роботу за період з 2006 по 2015 роки (ненадання копій усіх сторінок трудової книжки), суд зазначає, що під час розгляду Відповідачем заяви ОСОБА_3 щодо помилки в персональних даних, зазначене не було підставою для відмови у виправлені несумової помилки, тому суд не приймає їх до уваги.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що Головне Управління Держпраці у Донецькій області, відмовляючи у виправлені помилки в персональних даних в пенсійній справі і ЄСВ-звітності порушив гарантовані Конституцією України права і свободи позивача. Таким чином, такі дії відповідача є протиправним.

Оскільки суд прийшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо неподання відомостей про застраховану особу, тому позовна вимога про зобов'язання здійснити такі дії також підлягає задоволенню.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання дій щодо не подання коригуючих даних до системи персоніфікованого обліку відомостей протиправними та зобов'язання подати такі відомості стосовно позивача.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Таким чином, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного Управління Держпраці у Донецькій області щодо не подання коригуючих даних до системи персоніфікованого обліку відомостей стосовно ОСОБА_3 як застрахованої особи за період з березня 2006 року по грудень 2006 року.

Зобов'язати Головне Управління Держпраці у Донецькій області (місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф'єва, буд. 82, ) подати коригуючи дані до системи персоніфікованого обліку відомостей стосовно ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) як застрахованої особи за період з березня 2006 року по грудень 2006 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління Держпраці у Донецькій області (місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф'єва, буд. 82, ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено у судовому засіданні 4 лютого 2019 року за присутності представників сторін, повний текст рішення виготовлено 8 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитрієв В.С.