Справа № 460/3058/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2019 року м. Рівне №460/3058/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про визнання протиправними дій відповідача, які полягають в неправильному обрахуванні загального страхового стажу позивача, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням загального стажу роботи 49 років 10 місяців 11 днів, в т.ч.: понаднормового стажу роботи 24 роки 10 місяців 11 днів та підземного стажу роботи 4 роки 7 місяців 2 дні, починаючи з 01.12.2011. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.03.1996 позивачу призначена пенсія за віком. При цьому, відповідач визначив, що загальний стаж роботи позивача, набутий за період з 01.09.1951 по 09.12.1996, складає 44 роки 8 місяців 12 днів. Проте, позивач з таким обрахунком його загального стажу роботи не погоджується. Так, позивач вказує, що за період трудової діяльності у нього були незначні перерви в роботі. Зокрема, впродовж трудової діяльності мали місце наступні періоди роботи та перерви в роботі: 1) з 01.09.1951 по 25.06.1955 навчання (перерва після навчання складає 1 місяць 8 днів); 2) з 04.08.1955 по 15.10.1955 - підземна робота (перерва в роботі складає 10 днів); 3) з 26.10.1955 по 19.11.1958 - служба в Радянській Армії (перерва в роботі складає 12 днів); 4) з 01.12.1958 по 05.04.1959 - робота підземним гірничим майстром на будівництві шахт комбінату «Сталіношахтострой» (перерва в роботі складає 1 день); 5) з 07.04.1959 по 02.08.1960 - підземна робота (перерва в роботі складає 22 дні); 6) з 25.08.1960 по 09.12.1996 - безперервна робота до виходу на пенсію складає 36 років. Позивач зазначає, що згідно з ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», місяці з неповним числом робочих днів у зв`язку з їх влаштуванням на роботу або звільненням враховуються, як повний календарний місяць роботи. За таких обставин, враховуючи нетривалість періодів перерви в роботі, період з 1951 року по 1996 рік відповідно до норм чинного законодавства має рахуватися як безперервна робота. Крім того, після демобілізації позивача з лав Радянської Армії з 20.11.1958 та по 06.04.1959 перерва в роботі складала 4 місяці 18 днів. При цьому, згідно з законодавством Радянського Союзу після демобілізації надавалося три місяці на відпочинок, адаптацію у зв`язку із зміною способу життя, на влаштування на роботу і цей період зараховувався у загальний стаж роботи. Також, у період з 01.12.1958 по 05.04.1959 позивач працював підземним гірничим майстром на будівництві шахт комбінаті «Сталіношахтострой» в місті Чистяково Сталінської області (зараз місто Торез Донецької області), проте з вини роботодавця запис в трудовій книжці не зроблено. З 07.04.1959 Позивач влаштувався на роботу підземним гірничим майстром на шахті №22-43 трасту «Чистяковоантрацит» Сталінської області (зараз м. Торез Донецької області), про що наявний запис у його трудовій книжці. Позивач звертає увагу, що його строкова військова служба в лавах Збройних сил СРСР складає 3 роки 24 дні, яка на підставі п.109 Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №2590 має бути зарахована до стажу роботи на підземних роботах. Крім того, відповідно до п.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Тобто, за кожний повний рік строкової служби до страхового стажу позивача додатково зараховується по одному року. Таким чином, на думку позивача його загальний страховий стаж фактично складає 49 років 10 місяців 11 днів, а понаднормативний стаж - 24 роки 10 місяців 11 днів. З наведених підстав, просив адміністративний позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що з 12.03.1996 позивач отримує пенсію за віком, обчислену з врахуванням наявного в нього страхового стажу та отримуваної заробітної плати відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування. При призначенні пенсії позивачу в 1996 році його загальний стаж становив 43 роки 11 місяців 5 днів. З 01.10.2006 проведений перерахунок загального стажу позивача, за наслідками якого відповідний стаж позивача становив 44 роки 8 місяців 10 днів. Зокрема, згідно з документами наявними в пенсійній справі позивача до його стажу зараховані такі періоди: 1) з 01.09.1951 по 25.06.1955 - навчання в технікумі; 2) з 04.08.1955 по 15.10.1955 - підземний гірничий майстер підземної дільниці шахти Лесная; 3) з 26.10.1955 по 19.11.1958 - військова служба; 4) з 07.04.1959 по 02.08.1960 - підземний гірничий майстер підземної дільниці шахти Лесная; 5) з 25.08.1960 по 07.12.1965 - слюсар, майстер експерементального цеху, начальник механічного цеху Дубенського ЛМЗ; 6) з 08.12.1965 по 29.01.1969 - головний інженер Дубенського промкомбінату; 7) з 30.01.1969 по 09.12.1996 - головний інженер Дубенського заводу гумово-технічних виробів. Відповідач вказує, що відповідно до пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590, при признані пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому період проходження військової служби зараховується в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи в пільгових розмірах. Стаж підземної роботи становить 1 рік 6 місяців 8 днів, час проходження військової служби становить 3 роки 24 дні. До стажу підземних роботах зараховано 1 рік 6 місяців військової служби, тобто час, що не перевищує наявного стажу на підземних роботах. Крім того, згідно з п.4 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах та строкової військової служби, що не перевищує наявного стажу роботи на підземних роботах, до страхового стажу позивача додатково зараховано по одному року. Таким чином, загальний страховий стаж позивача, що врахований для обчислення пенсії, складає 47 років 8 місяців. За наведених обставин, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 02.01.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 01.02.2019 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що з 12.03.1996 позивачу призначена пенсія за віком. Вказане не заперечується сторонами згідно зі змістом позовної заяви та відзиву.

За наслідками розгляду звернення позивача на урядову «гарячу» лінію Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 18.10.2018 за №ЛЕ-8553238 повідомило останньому, що його страховий стаж складає 44 роки 8 місяців 12 днів, в тому числі 1 рік 6 місяців 8 днів підземних робіт, а також час проходження військової служби. При цьому, відповідно до п.4 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах та за кожний рік строкової військової служби, якій передувала чи слідувала робота, що дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Таким чином, страховий стаж, врахований для обчислення розміру пенсії позивача, складає 47 років 8 місяців.

Не погоджуючись з таким обрахунком страхового стажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058), який набрав чинності 01.01.2004.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону №1058, виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини другої вказаної статті, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також, ч.4 ст.24 Закону №1058 встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон №1058 набрав чинності 01.01.2004, а тому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.

До 01.01.2014 порядок та умови обчислення стажу роботи, який дає право на пенсію, визначалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788) та Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 (далі Порядок №590).

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону №1788 (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Крім того, пунктами «в» та «д» частини третьої вказаної статті визначено, що до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Вказане узгоджується з підпунктами «і» та «к» пункту 109 Порядку №590, згідно з якими крім роботи в якості робітника та службовця в загальний стаж роботи зараховується також: навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних і медичних училищах і т.д.), партійних школах, радпартшколі, школах профруху, на робітфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; служба у складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

При цьому, згідно з абзацами 14, 16 п.109 Порядку №590, при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

У випадках призначення пенсій на пільгових умовах або в пільгових розмірах (підпункти "а", "б" і "в" пункту 91), робота або інша діяльність, прирівнюється до роботи, що дає право на зазначені пенсії, враховується в розмірі, що не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з п.1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних вище норм права дозволяє прийти до висновку, що розрахунок страхового стажу, набутого до 01.01.2004, здійснюється на підставі записів у трудовій книжці, а у разі відсутності в трудовій книжці необхідних записів чи наявності неправильних (неточних) записів про періоди роботи на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, суд зауважує, що військова служба прирівнюється до роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах, в розмірі що не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах, виключно у разі призначення пенсії на пільгових умовах.

Тобто, у разі призначення пенсії за віком, військова служба має зараховуватися до пільгового стажу в повному обсязі.

Загалом згідно з записами в трудовій книжці позивача, копіями диплома НОМЕР_1 від 25.06.1955, довідки Дубенського міського військового комісаріату №17 від 07.03.1996, довідки Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Терезантрацит» №125/02 від 25.07.1996 підтверджуються наступні періоди роботи (навчання, служби) позивача, що підлягають зарахуванню до страхового стажу, а саме:

1) з 01.09.1951 по 25.06.1955 - навчання в Львівському гірничому технікумі Міністерства вугільної промисловості Української РСР (стаж роботи становить 3 роки 9 місяців 24 дні);

2) з 04.08.1955 по 15.10.1955 робота підземним гірничим майстром підземної дільниці шахти Лесная (стаж роботи становить 2 місяці 11 днів);

3) з 26.10.1955 по 19.11.1958 - військова служба в збройних силах (стаж роботи становить 3 роки 24 дні);

4) з 07.04.1959 по 02.08.1960 робота підземним гірничим майстром підземної дільниці шахти Лесная (стаж роботи становить 1 рік 3 місяці 26 днів);

5) з 25.08.1960 по 07.12.1965 робота слюсарем, майстром експерементального цеху, начальником механічного цеху Дубенського ЛМЗ (стаж роботи становить 5 років 3 місяці 12 днів);

6) з 08.12.1965 по 29.01.1969 робота головним інженером Дубенського промкомбінату (стаж роботи становить 3 роки 1 місяць 21 день);

7) з 30.01.1969 по 09.12.1996 робота головним інженером Дубенського заводу гумово-технічних виробів (стаж роботи становить 27 років 10 місяців 9 днів).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у позивача стажу в розмірі 44 роки 8 місяців 12 днів.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з записами №1 та №3 в трудовій книжці позивача, останній до призову в Радянську Армію та після демобілізації працював підземним гірничим майстром підземної дільниці.

На момент призначення пенсії позивачу працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах включалися до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №773 від 15.11.1994.

Крім того, робітники даної професії включались до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №173 від 22.08.1956, яка діяла у періоди роботи позивача підземним гірничим майстром підземної дільниці шахти Лесная.

Враховуючи, що сторонами не заперечується той факт, що позивачу призначена пенсія за віком, тому, на переконання суду, період його військової служби має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону №1058, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з записами в трудовій книжці позивача загальний період його роботи на посаді підземним гірничим майстром підземної дільниці становить 1 рік 6 місяців 8 днів.

Таким чином, з урахуванням строку військової служби загальний стаж роботи позивача на підземних роботах становить 4 роки 7 місяців 2 дні, а тому в силу вимог ч.3 ст.24 закону №1058 до страхового стажу позивача має бути зараховано ще 4 роки.

А тому, загальний трудовий стаж позивача становить 48 років 8 місяців 12 днів.

Посилання позивача на статтю 65 Закону №1778 як на підставу для зарахування перерв в роботі у період з 01.09.1951 по 25.08.1960 до трудового стажу суд вважає необґрунтованим, оскільки вказана стаття встановлює порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, а не порядок обчислення трудового стажу.

Так, згідно з ст.65 Закону №1778, середньомісячний заробіток за 24 календарних місяці і за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми заробітку за 24 календарних місяці роботи підряд (перед зверненням за пенсією) чи за 60 календарних місяців роботи підряд (протягом всієї трудової діяльності) відповідно на 24 чи 60. При цьому за бажанням того, хто звернувся за пенсією, місяці з неповним числом робочих днів у зв`язку з їх влаштуванням на роботу або звільненням враховуються як повні календарні місяці роботи.

Тобто, вказана стаття передбачає можливість врахування при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій місяців, в яких особа відпрацювала не повну кількість робочих днів, як повних календарних місяців роботи.

Наприклад, якщо особа влаштувалася на роботу 15 січня 2005 року та виявить бажання щоб заробітна плата, отримана у вказаному місяці, була врахована при обчисленні її пенсії, то відповідний місяць враховується органом, що призначає пенсію, як повний календарний місяць.

Суд наголошує, що на момент призначення пенсії позивачу чинне законодавство передбачало включення до стажу роботи лише періодів роботи підтверджених записами в трудовій книжці або іншими документами, передбаченими Порядком №637.

Як стверджує відповідач у відзиві на позовну заяву, загальний страховий стаж позивача становить 47 років 8 місяців 12 днів.

Проте, в ході судового розгляду судом встановлено, що загальний страховий стаж позивача становить 48 років 8 місяців 12 днів.

Станом на день призначення пенсії позивачу ст.12 Закону №1778 передбачала, що право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відтак, понаднормовий стаж позивача складає 23 роки 8 місяців 12 днів.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про необхідність визнання протиправними дій відповідача, які полягають в неправильному розрахунку загального страхового стажу позивача, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням загального страхового стажу роботи 48 років 8 місяців 12 днів, в т.ч.: понаднормовий стаж 23 роки 8 місяців 12 днів та стаж на підземних роботах 4 роки 7 місяців 2 дні.

Що стосується періоду з якого відповідача необхідно зобов`язати здійснити перерахунок пенсії позивача, то суд зазначає наступне.

Так, в позовній заяві позивач просить суд зобов`язати здійснити перерахунок його пенсії з 01.12.2011, обґрунтовуючи це тим, що згідно з листом Головного управління пенсійного фонду України у Рівненській області від 01.06.2012 №Л407/05-1-4, саме з цієї дати відповідачем був проведений перерахунок його пенсії з урахуванням 47 років 8 місяців 12 днів.

Відповідно до ч.2 ст.79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Разом з тим, лист Головного управління пенсійного фонду України у Рівненській області від 01.06.2012 №Л407/05-1-4 або будь який інший доказ на підтвердження того, що відповідач здійснював неправильне обчислення загального страхового стажу позивача з 01.12.2011, позивачем до позовної заяви доданий не був.

Більше того, суд зауважує, що в ухвалі суду від 17.12.2018 про залишення позовної заяви без руху позивачу було наголошено про необхідність подання до суду усіх наявних у нього доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Також, ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, на підтвердження правомірності дій щодо обчислення страхового стажу позивача, відповідачем було додане до відзиву на позовну заяву, зокрема, рішення №23 про перерахунок пенсії позивача з 26.09.2018 з врахуванням 47 років 8 місяців 12 днів страхового стажу.

Враховуючи, що жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем неправильно обраховувався страховий стаж позивача раніше ніж з 26.09.2018 сторонами надано суду не було, тому суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача саме з 26.09.2018.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності суд прийшов до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат згідно з ст.139 КАС України відсутні, оскільки у відповідності до ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач був звільнений від спати судового збору за подання даного позову до суду.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають в неправильному обчисленні загального страхового стажу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням загального страхового стажу роботи 48 років 8 місяців 12 днів, в т.ч.: понаднормовий стаж 23 роки 8 місяців 12 днів та стаж на підземних роботах 4 роки 7 місяців 2 дні, починаючи з 26 вересня 2018 року.

В задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням загального страхового стажу роботи понад 48 років 8 місяців 12 днів, в т.ч.: понаднормового стажу понад 23 роки 8 місяців 12 днів, починаючи з 01 грудня 2011 року, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (35600, Рівненська обл., м. Дубно, вул. Шевченка, 27, ).

Повний текст рішення складений 01 лютого 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.