Справа № 2а/2570/4821/2011
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2570/4821/2011 Суддя (судді) першої інстанції: Д'яков В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 у справі за заявою Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про видачу дубліката виконавчого листа у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків,

В С Т А Н О В И В:

Бахмацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 було відмовлено у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та видати дублікат виконавчого листа.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що строк виконання виконавчого листа переривався, а відтак, вказаний строк виконання виконавчого листа має бути поновлено.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.10.2011, яка набрала законної сили 21.10.2011, позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1717,20 грн.

03.11.2011 Чернігівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 2а/2570/4821/2011 на виконання вищевказаного рішення суду.

Разом з тим, Бахмацьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа зазначено, що при передачі виконавчого документа з відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції у Чернігівській області до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, виконавчий лист № 2а/2570/4821/2011 від 03.11.2011, виданий Чернігівським окружним адміністративним судом, було втрачено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні поданої заяви органу Пенсійного фонду України, виходив з того, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання минув, що є підставою для відмови в задоволенні такої заяви.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п.п.18.4 п.18 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа поставляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відтак, для видачі дубліката виконавчого документа необхідне існування двох передумов: 1) втрата виконавчого документа; 2) дотримання строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, строк пред'явлення виконавчого документа № 2а/2570/4821/2011 до виконання - до 21.10.2012. В той же час, заява про видачу дубліката виконавчого листа подана до суду 31.10.2018, тобто з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про необхідність застосування до зазначеної справи норм частин 4, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зазначені норми закону не стосуються випадків втрати виконавчого листа, що зі слів апелянта має місце у вказаній справі, а отже не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на викладені обставини справи та виходячи з аналізу наведених норм у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа дійшов обґрунтованих висновків, оскільки підстав для задоволення заяви не було.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні поданої заяви.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук