Справа № 821/1243/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/1243/18

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представника апелянта - Нівакшонова Н.В.

представника позивача - Віштал Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № ГФ 508070/2018/000056/2 від 14.06.2018 року,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» звернулось з адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000056/2 від 14.06.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 січня 2018 року між ТОВ «Строй Мир» та ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO.. LTD укладений контракт № СН-UA-18/01/29. На умовах вказаних у контракті та на підставі супроводжувальних документів продавець (ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO.. LTD) здійснив поставку на адресу покупця відповідного товару.

14.06.2018 року під час декларування вказаних товарів, позивачем заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно в сумі 18347,95 доларів США.

14.06.2018 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, та визначено наступну митну вартість товарів - вироби для побутового призначення, для санітарно-технічних цілей - гідро бокси (душові кабіни) 70200080 -1.9 дол./кг, а всього 32567,90 доларів США.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийнято з порушенням вимог ст. ст. 54-55 МК України, оскільки не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості. Крім того, позивач вказав, що в рішенні про коригування митної вартості зазначено про наявність розбіжностей.

Позивач вважає, що вказані в оскаржуваному рішенні обставини не спростовують митної вартості, яка була зазначена у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості.

У зв'язку з викладеним позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000056/2 від 14.06.2018 року.

Ухвалою суду від 05 липня 2018 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 18.07.2018 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що декларантом до митного органу було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару ввезеного на умовах поставки.

За результатами оцінки ризику щодо МД № 508070/2018/000772 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю:

- перевірка достовірності декларування витратна транспортування;

- посилити контроль правильності визначення митної вартості товарів;

- витребувати документи, які підтверджують митну вартість товарів та її складові;

- перевірити достовірність декларування транспортних витрат.

Перевіркою правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України було встановлено, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

Крім того, перевіркою поданих документів встановлено наявність розбіжностей, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару.

На підставі вказаного, відповідач вважає, що оскаржуване рішення правомірне та скасуванню не підлягає.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року адміністративний позов ТОВ «Строй Мир» задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі №UA 508070/2018/000056/2 від 14.06.2018 р. про коригування митної вартості товарів.

На вказане рішення Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову та клопотання про стягнення витрат на правову допомогу відмовити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що перевіркою поданих документів було встановлено наявність невідповідностей, а саме: у доповненні №2 від 16.04.2018 до контракту від 29.01.2018 №СН-ГФ-18/01/29 не вказано умови поставки партії товару.

Вказана у довідці про транспортні витрати від 01.06.2018 № 1247/2018 та рахунку від 01.06.2018 №8 вартість транспортних витрат не відповідає ринковій і є значно нижчою. Згідно наявної у митниці інформації вартість морського перевезення одного контейнера 40 НС морськими перевізниками за маршрутом NINGBO (Китай) - порти Великої Одеси становить від 1700 до 2950 доларів США, в той час як декларантом заявлено близько 800 доларів США.

Поданий до митного оформлення рахунок від посередника ТОВ «Артекс - Сервіс» не містить інформації про маршрут перевезення, а надана довідка від 01.06.2018 № 1248/2018 містить посилання на коносамент, відмінний від поданого до митного оформлення.

Фактурна вартість товару не відповідає наявній у митниці інформації щодо вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

У відповідь на звернення щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом було додатково надіслано прас-лист та бізнес-пропозицію фірми «ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO.. LTD», висновок Херсонської ТПП.

Перевіркою додатково поданих документів було встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Між позивачем та компанією ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO.. LTD укладено контракт № СН-UA-18/01/29 на поставку товару: сантехнічні вироби та запчастини до них.

На виконання умов контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме: вироби для побутового призначення, для санітарно-технічних цілей - гідро бокси (душові кабіни) в асортименті 487 шт.

14.06.2018 р. декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_5 для митного оформлення товару до сектору митного оформлення м/п «Херсон - центральний» подано митну декларацію №UA508070/2018/000772, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 18 347,95 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; договір про надання послуг митного брокера.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України митним органом, у зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, 14.06.2018 направлено електронне повідомлення декларанту, із вказівкою на необхідність надати наступні додаткові документи: митну декларацію країни експорту; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

14.06.2018 на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано прайс-лист, комерційну пропозицію, копію експортної декларації країни відправлення, а також висновок торгово-промислової палати.

Проте, відповідач дійшов висновку, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати) достовірно документально не підтверджено. Митниця зазначила, що документи, надані для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності - у поданому до митного оформлення додатку № 2 від 16.04.2018 року до контракту № СН-UА-18/01/29 від 29.01.2018 не вказано умови поставки товару.

На думку митного органу, зазначена у довідці про транспортні витрати від 01.06.2018 № 1247/2018 та рахунку від 01.06.2018 № 8 вартість транспортних витрат не відповідає ринковій і є значно нижчою. Згідно наявної у митниці інформації від дипломатичних установ України в іноземних країнах щодо вартості перевезення вантажів безпосередньо морськими перевізниками вартість морського перевезення одного контейнера 40 НС морськими перевізниками за маршрутом NINGBO (Китай) - порти Великої Одеси становить від 1700 до 2950 дол. США.

При цьому, поданий до митного оформлення рахунок від посередника ТОВ «Артекс-Сервіс» не містить інформації про маршрут перевезення, а надана довідка від 01.06.2018 №1247/2018 містить посилання на коносамент, відмінний від поданого до митного оформлення.

На підставі зазначених обставин, митним органом 14.06.2018 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000056/2.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до положень ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частини 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій наведеної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч.3 ст.53 МК України).

Також, відповідно до приписів ст. 53 МК України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Положеннями ст. 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій вказаної статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Колегією суддів встановлено, що позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару. Однак, митний орган дійшов висновку, що надані додаткові документи не є підтвердженням заявленої митної вартості товару.

Апелянтом прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Товар по зазначеній вантажно-митній декларації був випущений у вільний обіг у відповідності до Х розділу Митного кодексу України.

Колегія суддів критично ставиться до позиції апелянта стосовно визначення підставою для коригування митної вартості того факту, що додаткова угода № 2 від 16.04.2018 року до контракту від 29.01.2018 №CH-UA-18/01/29 не містить умов поставки партії товару, оскільки в додатковій угоді зазначаються ті дані, які підлягають зміні після укладення первинного договору.

Так, оскільки предметом вказаної додаткової угоди є лише зміна реквізитів покупця, тому і умов поставки товару, передбаченого основним договором, така угода містити не повинна, оскільки відповідні умови наведені в основному договорі (контракті).

Колегія суддів також критично ставиться до посилання апелянта на невідповідність вартості транспортних витрат ринковій, оскільки контролюючим органом ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду не було наведено достатніх підстав для того, щоб вважати надану декларантом інформацію неправдивою або неповною.

Разом з тим, позивачем на підтвердження вартості морського перевезення вантажу надано копію договору транспортно-експедиторського обслуговування № 34/18 (т. 1 а.с. 77), рахунок №8 від 01.06.2018 року (т. 1 а.с. 68) та довідку про транспортні витрати № 1247/2018 від 01.06.2018 року (т. 1 а.с. 69) згідно яких послуги з транспортування товарів надавались посередником - ТОВ «Артекс-Сервіс» та їх вартість склала 20 898,00 грн.

Наведені документи були у розпорядженні апелянта на час прийняття ним спірного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено того факту, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена в якості митної вартості товару.

При цьому колегія суддів наголошує, що сторони, укладаючи контракт, мають право діяти на власний розсуд та власний ризик, та укладати контракт на будь-яких умовах, що не суперечать вимогам чинного законодавства, у тому числі і залучати до його виконання третіх осіб.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, які є необхідними для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару та які містили всі необхідні числові показники митної вартості.

Як вбачається зі змісту графи 33 спірного рішення, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспорті витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено, документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності. Враховуючи вимоги ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці Міндоходів інформація: МД від 26.04.2018 р. № UA100010/2018/131632 на рівні 1,9 дол. США/кг.

Однак, наведений пункт оскаржуваного рішення не містить інформації: який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів вважає, що апелянтом не надано переконливих доказів, що підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості. Проте, надані позивачем до митного оформлення документи

є належними та підтверджують достовірність поданих відомостей про митну вартість товару.

Проаналізована судова практика Верховного суду України в розрізі помилок застосування митними органами відмінних від основного методів визначення митної вартості товарів надає можливість зробити наступні висновки щодо правомірності застосування другорядних методів:

- наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості має підкріплюватися доказами (заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів або наявні розбіжності у наданих документах);

- митниця в особі її посадової особи має дотримуватися визначеної законом процедури консультацій з декларантом з приводу коригування митної вартості;

- наявність доказової бази неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості;

- на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи митниця зобов'язана письмово проінформувати їх про визначену митну вартість та про використаний при цьому метод;

- право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- подання до митниці заявки на транспортно-експедиційні послуги не є обов'язковим, оскільки подано довідку про вартість транспортування, достовірність якої не викликає сумнівів;

- неподання договору про транспортування за наявності довідки про транспортні витрати та міжнародної автомобільної накладної не може бути причиною для відмови у митному оформленні за контрактною ціною товару;

- не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів;

- сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару;

- самі по собі відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи митниці не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості, за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000056/2 від 14.06.2018 року.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Апелянт (відповідач), який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.