Справа № 826/3868/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3868/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Карпушової О.В.

Собківа Я.М.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 19 липня 2017 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акта перевірки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ТОВ «Термосантехсервіс» за результатами фінансово-господарських операцій з контрагентами правомірно сформувало витрати і податковий кредит, що підтверджується належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій, та які були надані до перевірки, а чинне законодавство не ставить в залежність виникнення у платника податку права на податковий кредит та права на формування витрат від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентами.

Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року даний адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 19 липня 2017 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 19 липня 2017 року.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі направлень № 559/26-15-14-01-01, № 560/26-15-14-01-01, №1777/26-15-14-03-03, №1142/26-15-14-06-03, №561/26-15-14-01-01 та наказу № 3193 від 27 квітня 2017 року контролюючим органом проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2017 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення:

- п. п. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1. п.134.1 ст.134, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на прибуток на загальну суму 555 678,00 грн.;

- п. п.198.1, пп. 198.3, пп. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті встановлено заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 483 265,00 грн., в тому числі: за листопад 2014 року на суму 11 749,00 грн., за грудень 2014 року на суму 84 446,00 грн., за червень 2015 року на суму 22 356,00 грн., за липень 2015 року на суму 44 918,00 грн., за вересень 2015 на суму 26 991,00 грн., за жовтень 2015 року на суму 10 069,00 грн., за листопад 2015 року на суму 46 066,00 грн., за квітень 2016 року на суму 109 595,00 грн., за травень 2016 року на суму 30 056,00 грн., за червень 2016 року на суму 43 176,00 грн., за листопад 2016 року на суму 510,00 грн., за лютий 2017 року 53 333,00 грн.;

- п. п. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату частини нарахованої по декларації з податку на додану вартість за 2014 року частину суми податку на додану вартість, в розмірі 7 665,90 грн. з простроченням до 30 календарних днів; несвоєчасну сплату частини нарахованої по декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року частину суми податку на додану вартість, в розмірі 7 704,20 грн. з простроченням до 30 календарних днів.

За результатами вищевказаної документальної позапланової виїзної перевірки відповідачем складено акт № 270/26-15-14-01-01/33447996 від 26 червня 2017 року.

На підставі висновків акта перевірки Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийняті податкові повідомлення-рішення від 19 липня 2017 року:

- № по податку на прибуток в розмірі 694 598,00 грн. (у тому числі штрафні санкції на суму 138 920,00 грн.),

- № по податку на додану вартість у розмірі 604 081,00 грн. (у тому числі штрафні санкції на суму 120 816,00 грн.),

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені по податку на додану вартість у розмірі 1 537,01 грн.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На виконання вимог вказаної статті колегія суддів переглядає оскаржуване рішення з тих підстав та щодо тих обставин, на які посилається апелянт в своїй скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що в періоді, який перевірявся податковим органом, позивач мав господарські правовідносини з такими підприємствами: ТОВ «Корес Лтд», ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія», ПП «Адітум Маркет», ПП «Калєв», ТОВ «МДНС», ТОВ «Смарт Трейд Кост», ТОВ «Фокус Трейд», ТОВ «Котиара» та ТОВ «Лексея».

Так, між позивачем (замовник) та ТОВ «Фокус Трейд» (підрядник) укладено договір підряду від 20 жовтня 2014 року № 10/20, відповідно до умов якого, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у відповідності до умов договору роботу згідно з п. 2.1.1, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити її.

Відповідно до умов вказаного договору підрядник зобов'язується виконати підрядні роботи по прокладанню зовнішніх мереж водопроводу житлово-офісного комплексу по вул. Гоголівській, 43 в Шевченківському р-ні м. Києва. Своїми силами та засобами, використовуючи власне обладнання та інструмент, організувати, виконати роботи. Сплатити вартість прийнятих робіт у строки передбачені договором на підставі довідки Ф.КБ-3 та актів виконаних робіт Ф.КБ-2в.

До перевірки були надані локальні кошториси: локальний кошторис №6-1-1 на зовнішні мережі водопроводу В1 від 20 жовтня 2014 року; локальний кошторис №6-1-2 на зовнішні мережі водопроводу В1 від 20 жовтня 2014 року.

До перевірки також надано акт приймання виконавчих будівельних робіт за грудень 2014 року №1 форми КБ-2в на виконання робіт по прокладанню зовнішніх мереж водопроводу житлово-офісного комплексу по вул. Гоголівській,43 в Шевченківському р-ні м. Києва на загальну суму 506 674,38 грн. (в т.ч. ПДВ 84 445,73 грн.).

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі. Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Фокус Трейд» грошові кошти на загальну суму 150 000,00 грн. від 24 грудня 2014 року та у сумі 151 674,38 грн. від 22 січня 2015 року, 30 січня 2015 року, 23 лютого 2015 року, що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками.

ТОВ «Фокус Трейд», податковий номер 39328673, зареєстровано Запорізьким міським управлінням юстиції від 31 липня 2014 року №0032240. Знаходиться на обліку у Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС з 01 серпня 2014 ркоу №44. Основний вид діяльності підприємства - будівництво житлових і нежитлових будівель.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Фокус Трейд» згідно умов вказаного вище договору виконало для позивача підрядні роботи по прокладенню зовнішніх мереж водопроводу по вул. Гоголівська, 43 в м. Києві під час будівництва житлово-офісного комплексу на суму 506 674,38 грн., в тому числі ПДВ на суму 84 445,73 грн.

На виконання даних робіт ТОВ «Фокус Трейд» мало ліцензію серії АЕ №524232 від 07 жовтня 2014 року.

Також, вказані вище роботи ТОВ «Термосантехсервіс» придбавало у ТОВ «Фокус Трейд» відповідно до договору виконання підрядних робіт №24 від 19 липня 2013 року з замовником ПП «Будмаш».

Зазначені роботи були прийняті замовником, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №4 за грудень 2014 року.

Відповідно до актів: № 4/2 технічного приймання каналізаційної мережі від 12 березня 2015 року; №5/2 технічного приймання каналізаційної мережі від 12 березня 2015 року; №6/2 технічного приймання каналізаційного колектора (магістралі) від 12 березня 2015 року; №227 меж обслуговування зовнішніх водопровідних мереж від 19 березня 2015 року та №15-53 технічного приймання вводів водопроводу від 19 березня 2015 року роботи були прийняті головним інженером управлінням експлуатації водопровідних мереж ДЕВГ ПАТ «Київводоканал» та замовником.

Таким чином, позивачем та ТОВ «Фокус Трейд» дотримано вимоги щодо належного відображення господарських операцій за договором підряду від 20 жовтня 2014 року № 10/20.

Також між позивачем (замовник) та ТОВ «МДНС» (підрядник) укладено договір підряду від 14 квітня 2014 року №12/04, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у відповідності до умов договору роботу згідно з п. 2.1.1, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити її.

Підрядник зобов'язується виконати підрядні роботи по прокладанню зовнішніх мереж каналізації по об'єкту: торговельно-офісний центр по просп. Московському, 28-А в Оболонському р-ні м. Києва, своїми силами та засобами, використовуючи власне обладнання та інструмент, організувати, виконати роботи.

До перевірки був наданий локальний кошторис №6-1-1 на зовнішні мережі каналізації, викладений в поточних цінах станом на 01 липня 2012 року. Відповідно до даних вказаного кошторису: кошторисна вартість 55,366 тис. грн., кошторисна трудомісткість 0,595 тис. люд.-год, кошторисна заробітна плата 11,255 тис. грн., середній розряд робіт 3,4 розряд.

Крім того, до перевірки надано акт №1 приймання виконання будівельних робіт за травень 2014 року форми КБ-2в на приймання виконаних робіт по об'єкту: торговельно-офісний центр по просп. Московському, 28-А в Оболонському р-ні м. Києва на загальну суму 69 345,18 грн. (в т.ч. ПДВ 11 557,53 грн.) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3) за травень 2014 року від 30 травня 2014 року, відповідно до якої загальна вартість робіт на загальну суму 69 345,18 грн. (в т.ч. ПДВ 11 557,53 грн.).

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі. Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «МДНС» грошові кошти на загальну суму 69 345,18 грн., що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками від 13 червня 2014 року та 02 липня 2014 року. Згідно наданої до перевірки картки рахунку 631 по контрагенту ТОВ «МДНС» заборгованість між підприємствами відсутня.

Таким чином, позивачем та ТОВ «МДНС» дотримано вимоги щодо належного відображення господарських операцій за вказаним договором підряду.

Між позивачем (замовник) та ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД КОСТ» (підрядник) укладено договір підряду від 03.11.2014 №03/11, відповідно до умов якого підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами виконати роботи по улаштуванню мереж зовнішнього водопостачання до Універсаму, розташованому по вул. Оленівська, 3 в Подільському районі м. Києва. Строк виконання робіт: 1 місяць.

Відповідно до умов вказаного договору вартість виконаних робіт - договірна ціна робіт визначається на основі приблизного кошторису, є динамічною і складає 42 744,00 грн., крім того ПДВ - 8 548,80 грн., всього разом з ПДВ 51 292,80 грн.

До перевірки було надано:

- локальний кошторис №2-1-1 на зовнішні мережі водопроводу (В1) зовнішні мережі водопостачання. складений в поточних цінах станом на 20.10.2014. Відповідно до даних кошторису: кошторисна вартість 41,95525 тис. грн., кошторисна трудомісткість 0,19391 тис. люд.-год, кошторисна заробітна плата 2,9415 тис. грн., середній розряд робіт 2,4 розряд

- акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року форми КБ-2в на приймання виконаних робот по улаштуванню мереж зовнішнього водопостачання до Універсаму, розташованому по вул. Оленівська, 3 в Подільському районі м. Києва на загальну суму 51 292,80 грн. (в т.ч. ПДВ 8 548,80 грн.);

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3) за листопад 2014 року від 28.11.2014 відповідно до якої загальна вартість робіт на загальну суму 51 292,80 грн. (в т.ч. ПДВ 8 548,80 грн.).

Також між позивачем (замовник) та ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД КОСТ» (підрядник) укладено договір підряду від 03 листопада 2014 року №03/11/1, відповідно до умов якого підрядник виконує підрядні роботи по аварійному ремонту тепломережі на території ДП «УкрНДНЦ» по вул. Святошинська, 2 у Святошинському районі м. Києва.

До перевірки позивачем надано: акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року форми КБ-2в на приймання виконаного аварійного ремонту тепломережі на території ДП «УкрНДНЦ» по вул. Святошинська, 2 у Святошинському районі м. Києва. на загальну суму 10 203,60 грн. (в т.ч. ПДВ 3 200,60 грн.); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3) за листопад 2014 року від 07 листопада 2014 року, відповідно до якої загальна вартість робіт на загальну суму 19 203,60 грн. (в т.ч. ПДВ 3 200,60 грн.).

Розрахунки між підприємствами по вищевказаним договорам проводились в безготівковій формі. ТОВ «Термосантехсервіс» перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД КОСТ» грошові кошти на загальну суму 70 496,40 грн., що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками від 01 грудня 2014 року та 04 грудня 2014 року.

Згідно наданої до перевірки картки рахунку 631 по контрагенту ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД КОСТ» заборгованість між підприємствами відсутня.

Таким чином, позивачем та контрагентами дотримано усіх вимог щодо належного відображення господарських операцій, шляхом підтвердження їх відповідними первинними документами.

Крім того, між позивачем (покупець) та ТОВ «КОТИАРА» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 26 червня 2015 року №2606, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар в асортименті та по цінам, вказаним в рахунку-фактурі, накладних, які є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Так, на виконання умов вказаного вище договору ТОВ «КОТИАРА» поставлено позивачу товар загальною вартістю 213 137,93 грн., в тому числі ПДВ - 35 522,99 грн., що підтверджується: видатковою накладною №97 від 26 червня 2015 року.

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі, позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «КОТИАРА» грошові кошти на загальну суму 213 137,93 грн., що підтверджується наданими до перевірки банківськими виписками від 13 липня 2015 року та 21 серпня 2015 року.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «КОРЕС ЛТД» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 26 червня 2015 року №26/06, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар в асортименті та по цінам, вказаним в рахунку-фактурі, накладних, які є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Матеріалами справи установлено, що на виконання умов вказаного вище договору ТОВ «КОРЕС ЛТД» поставлено позивачу товар загальною вартістю 190 504,44 грн., в тому числі ПДВ - 31 750,74 грн., що підтверджується: видатковою накладною №197 від 26 червня 2015 року.

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі, позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «КОРЕС ЛТД» грошові кошти на загальну суму 190 504,44 грн., що підтверджується банківськими виписками від 10 травня 2015 року, 21 серпня 2015 року.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «АДІТУМ МАРКЕТ» (постачальник) укладено договір поставки від 25 листопада 2015 року №168, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передавати (поставляти), а покупець приймати замовлений товар (щебінь, керамзіт, відсів, пісок та інші будівельні матеріали) та здійснювати його оплату. Загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю вимірювання, загальна вартість, умови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами у рахунках.

Матеріалами справи установлено, що на виконання умов вказаного вище договору ТОВ «АДІТУМ МАРКЕТ» поставлено позивачу товар загальною вартістю 238 593,60 грн., в тому числі ПДВ - 39 765,60 грн., що підтверджується видатковою накладною №594 від 25 листопада 2015 року та загальною вартістю 37 800,00 грн., в тому числі ПДВ - 6 300,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №597 від 27 листопада 2015 року.

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі, позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «АДІТУМ МАРКЕТ» грошові кошти на загальну суму 196 393,60 грн., що підтверджується наданими до перевірки банківськими виписками від 26 листопада 2015 року, 27 листопада 2015 року.

Крім того, між позивачем (замовник) та ТОВ «ЛЕКСЕЯ» (виконавець) укладено договір надання послуг від 01 лютого 2017 року №24-17, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги вантажної, будівельної техніки відповідно до протоколів узгодження вартості послуг, а саме виконавець зобов'язаний надати замовнику техніку у технічно справному стані, придатну для експлуатації, заправлену ПММ, зі штатними водіями та екскаваторником.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов вказаного вище договору були надані акти надання послуг №46 від 28 лютого 2017 року, товарно-транспортні накладні за формою №1-ТН та податкова накладна №29 від 28 лютого 2017 року.

Так, згідно договору надання послуг №24-17 від 01 лютого 2017 року та акту надання послуг №46 від 28 лютого 2017 року, ТОВ «ЛЕКСЕЯ» надало ТОВ «Термосантехсервіс» послуги самоскидів та екскаватора на суму 266 666,67 грн., в тому числі ПДВ на суму 53 333,33 грн., що підтверджується вказаними вище товарно-транспортними накладними.

Слід зазначити, що вказані послуги на перевезення були здійснені під час будівельних робіт в смт. Василівка Дніпропетровської області для замовника ТОВ «Інтерпроект GMBH» згідно договору підряду №23/09/16 від 23 вересня 2016 року та актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 4, 5, 6 за березень 2017 року.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» (продавець), без укладання господарського договору в письмовій формі, відбулися фінансово-господарські відносини, відповідно до наданих до перевірки: податкових накладних та видаткових накладних.

Рахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі. Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» грошові кошти на загальну суму 225 419,53 грн., що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками.

А також між позивачем (покупець) та ПП «Калєв» (продавець), без укладання господарського договору у письмовій формі, відбувалися фінансово-господарські відносини відповідно до наданих до перевірки податкових накладних.

Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі. Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ПП «Калєв» грошові кошти на загальну суму 1 096 960,28 грн., що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що товари, придбані ТОВ «Термосантехсервіс» у ТОВ «Межрегіональна металургійна компанія» в 2015 році та ПП «Калєв» в 2016 році були списані протягом 2015-2016 років під час виконання будівельних робіт для замовників ТОВ «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт», ТОВ «Вікойл», ТОВ «БВК УРБІ», ТОВ «Агенство екологічних досліджень», ТОВ «Будівельні мережі», ТОВ «Моноліт Євробуд», ТОВ Авто-Актив», Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал», ТОВ «Аптека Біокон», за адресами: вул. Єреванська, Березняківська, пр-т Малиновського, Московський, 19-Б, Конча-Заспа, Коцюбинське, вул. Гетьмана, 6, Метрологічна, Берковецька, 6, Кільцева дорога, 14, хутор Редьки, вул. Підвисоцького, 4-В, Чорновола, Старокиївська, 10, Франка, 11, та Березняківська, 28.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.1,2 статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК).

Згідно п. 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201. 8 статті 201 Кодексу право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відтак, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Необхідно зазначити, що для здійснення підприємницької діяльності суб'єкту господарювання не обов'язково потрібно мати у своїй власності нерухоме майно і транспортні засоби, оскільки їх можна орендувати і це не є перешкодою у веденні підприємницької діяльності.

При цьому, контролюючим органом під час перевірки позивача не досліджувалось, чи мали місце у розглядуваних правовідносинах оренда устаткування, найм працівників тощо. Крім того, апелянт ні в суді першої інстанції, ні при поданні апеляційної скарги так і не зазначив, які саме та в якій кількості мали бути наявні виробничі потужності у контрагентів позивача, а також не вказав, які ж для дійсного підтвердження реалізації перевіряємих господарських відносин мали бути надані первинні документи, однак відсутні у позивача та, відповідно, в матеріалах справи. Натомість, скаржник при обґрунтуванні апеляції обійшовся загальними визначеннями первинних документів, що в принципі мають підтверджувати реалізацію будь-яких господарських угод безвідносно до специфічних правочинів, розглядуваних в даному провадженні.

Важливим також є те, що ТОВ «Корес Лтд», ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія», ПП «Адітум Маркет», ПП «Калєв», ТОВ «МДНС», ТОВ «Смарт Трейд Кост», ТОВ «Фокус Трейд», ТОВ «Котиара» та ТОВ «Лексея» на час здійснення спірних господарських операцій були зареєстровані як юридичні особи у відповідності до чинного законодавства та були платниками податку на додану вартість.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, факт існування реальних господарських правовідносин позивача з наведеними вище контрагентами, обумовлених спірними договорами, підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності, а право на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у складі вартості придбаних товарів посвідчується належним чином оформленими податковими накладними.

Таким чином, обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання у контрагентів товарів (робіт, послуг), на які платник податку посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) податку на додану вартість до податкового кредиту, відповідачем не спростовано.

Жодного спростування даної інформації, викладеної судом в оскаржуваному рішенні, податковим органом в апеляційній скарзі не наведено, як і не обґрунтовано його незгоду із таким висновком, будь-яких інших доводів, відмінних від наведених в суді першої інстанції, відповідачем в апеляційній скарзі не зазначено, порушення суд норм права не доведено.

Враховуючи зазначене, та оскільки судом не було встановлено ознак фіктивності укладених між позивачем та його контрагентами правочинів, необґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в акті перевірки про порушення позивачем податкового законодавства.

Відтак, податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19 липня 2017 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19 липня 2017 року №, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про часткове задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Карпушова О.В.

Собків Я.М.