Справа № 520/10111/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 січня 2019 р. Справа № 520/10111/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязьмітіновій Т.В.,

за участю:

представника позивача - Шимка Ф.А.,

представника відповідача - Соіч Ю.Г.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" (, 61072, м. Харків, пр-т Науки, 27-Б, 8 поверх) до Державної фіскальної служби України (, 04053, м. Київ, площа Львівська, 8) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" (надалі за текстом - ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", позивач), звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі за текстом - ДФС України, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 26.10.2018 року за № 4606/6/99-99-15-02-02-15/ІПК.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкова консультація суперечить нормам податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України), та покладає на позивача не обумовлені ПК України зобов'язання, чим порушує право позивача, у зв'язку з чим, така податкова консультація підлягає скасуванню як акт індивідуальної дії.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу у підготовче засідання.(а.с.2-3).

З наявних в матеріалах справи документах вбачається, що відповідач - ДФС України не скористався своїм правом згідно з ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на зміст викладеного обґрунтування у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Харківському управлінні офісу великих платників податків Державної фіскальної служби як платник податків 07.12.2010 року. Види діяльності підприємства є: 86.21 Загальна медична практика; 86.22 Спеціалізована медична практика; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 58.21 Видання комп'ютерних ігор; 58.29 Видання іншого програмного забезпечення; 62.01. Комп'ютерне програмування; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність. (а.с.76-82).

Судом встановлено, що ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» було направлено до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби звернення про надання індивідуальної податкової консультації (Лист від 25.09.2018 року вих. № 2018/09/25-3). (а.с.19-25).

Згідно змісту звернення позивача від 25.09.2018 року вих. № 2018/09/25-3 вбачається що, у позивача виникла необхідність отримання індивідуальної податкової консультації з підстав того, що у своїй господарській діяльності ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» використовує:

1) службовий легковий автомобіль марки HYUNDAI, моделі ELANTRA, реєстраційний номер АХ9791ЕН, 2014 року випуску, що належить Товариству на праві приватної власності та закріплений за кур'єром Товариства, до обов'язків якого належить доставка ділових паперів, пакетів, листів, договорів та будь-якої іншої кореспонденції за призначенням, а також одержання їх і доставка від інших підприємств, установ та організацій тощо;

2) службовий автомобіль фургон - С марки MERCEDES-BENZ моделі 1523, реєстраційний номер АХ8941КХ, 2001 року випуску, що належить Товариству на праві приватної власності та закріплений за головним інженером Товариства, призначений для зберігання та перевезення дизель-генератора FG WILSON Р550Е1;

3) дизель-генератор FG WILSON Р550Е1, що належить Товариству на праві приватної власності та який Товариство використовує як аварійне джерело електропостачання на випадок припинення подачі електроенергії, відповідальним за його експлуатацію призначений головний інженер Товариства.

Позивач несе витрати на придбання палива та мастильних матеріалів для службових транспортних засобів та дизель-генератора.

Враховуючи викладене позивач у своєму зверненні від 25.09.2018 року вих. №2018/09/25-3 просив Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, надати індивідуальну податкову консультацію у письмовій формі з наступних питань, а саме:

"1.1. Чи відповідає вимогам пункту 44.1. статті 44 та підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 Податкового кодексу України віднесення витрат палива та мастильних матеріалів, розрахунок та списання яких здійснюється на підставі первинних документів бухгалтерського обліку (звітів про витрати пального та службових записок працівників, відповідальних за експлуатацію та/або технічне обслуговування транспортних засобів Товариства) до складу адміністративних витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» з метою визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток підприємств?

1.2. Чи вважається в розумінні підпункту 14.1.47. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України додатковим благом та чи включається в розумінні підпункту «а» підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку вартість палива, витраченого працівником Товариства (кур'єром, головним інженером), відповідальним за експлуатацію транспортного засобу, понад норму витрат палива, встановлену Державним підприємством «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ», за умови, якщо об'єм використаного та списаного пального підтверджуються первинними документами бухгалтерського обліку (звітами про витрати пального та службовими записками), які складаються у відповідності до Положення про порядок експлуатації транспортних засобів ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН»?"

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби листом від 09.10.2018 року вих. № 42151/10/28-10-27-01-11 повідомив позивача про те, що на виконання п. 52.5. ст. 52 ПК України податкову консультацію направлено до Державної фіскальної служби України для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій. (а.с.29).

Листом Державної фіскальної служби України від 22.10.2018 року № 34241/6/99-99-15-02-02-15 позивача повідомлено про продовження строку розгляду звернення на 10 календарних днів. (а.с.30).

В подальшому, Державною фіскальною службою України було надано ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» індивідуальну податкову консультацію від 26.10.2018 року №4606/6/99-99-15-02-02-15/ІПК, за змістом якої встановлено:

Стосовно першого питання зазначено:

"... Таким чином, витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування згідно із правилами бухгалтерського обліку у разі їх підтвердження належним чином оформленими первинними документами..."; стосовно другого питання зазначено:

"... Оскільки лист не містить інформації щодо особи якою придбавається паливо та мастильні матеріали для заправки службових автомобілів, зокрема, юридичною особою або фізичною особою працівником, а також за рахунок яких коштів здійснюється таке придбання, то з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм податкового законодавства в частині оподаткування доходів фізичних осіб необхідно детальне вивчення документів, які стосуються порушеного питання...".

Як зазначив позивач у позові, що підставою надання індивідуальної податкової консультації суб'єктом владних повноважень, до якого позивач безпосередньо не направляв вищезазначене звернення, є те, що Державна фіскальна служба України не погодилась із податковою консультацією, яка була підготовлена Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби. Також, позивачем зазначено що, ані проекту, ані оригіналу податкової консультації, розробленої Офісом великих платників податків ДФС, ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» не отримувало.

Вважаючи протиправною індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 26.10.2018 року за № 4606/6/99-99-15-02-02-15/ІПК та такою що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

За змістом абзаців 2-4 підпункту 52.5 статті 52 ПК України центральний орган виконавчої влади що реалізує державну податкову та митну політику, отримавши індивідуальну податкову консультацію від контролюючого органу, який йому підпорядковується, протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання такої консультації, але не більше 35 календарних днів, що настають за днем отримання контролюючим органом відповідного звернення платників податків, приймає одне із таких рішень:

про внесення відомостей про індивідуальну податкову консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується;

про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, з одночасним наданням платнику податків від свого імені індивідуальної податкової консультації та внесенням відомостей про таку консультацію до зазначеного реєстру, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується, та платника податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За змістом пункту 4.5. Розділу 4 вказаного Порядку у разі, якщо індивідуальна податкова консультація, підготовлена ГУ ДФС, не відповідає вимогам Кодексу та/або не містить повної відповіді на поставлені платником податків питання, відповідальний виконавець:

4.5.1. готує нову індивідуальну податкову консультацію, керуючись підрозділом 2 розділу П цього Порядку, та протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення реєструє її;

4.5.2. заповнює проект картки обліку публічної інформації (тип "індивідуальна податкова консультація");

4.5.3. направляє лист до ГУ ДФС, яке готувало індивідуальну податкову консультацію, про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій та видання нової індивідуальної податкової консультації.

Відповідно до абзацу 1 пункту 53.2. статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії викладені в письмовій формі, які. на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Отже, надана відповідачем індивідуальна податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії в розумінні Податкового кодексу України.

Надаючи відповідь на перше запитання позивача в оскаржуваній індивідуальній податковій консультації, ДФС України, посилається на:

- пункт 44.1 статті 44 підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України;

- вказано на заборону формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України;

- посилається на те, що створення, прийняття, відображення і зберігання первинних документів бухгалтерського обліку здійснюється у відповідності до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88;

- висновок, що витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування згідно із правилами бухгалтерського обліку у разі їх підтвердження належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток з джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом корегування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

За змістом пунктів 5. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318, (надалі за текстом - «П(С)БО 16»), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Отже, витрати, які можуть бути достовірно оцінені, враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток підприємств.

Положеннями абзаців 2, 5 пункту 52.1 статті 52 ПК України встановлено, що звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації.

В свою чергу, відповідно до пункту 52.3 статті 52 ПК України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальній; податкових консультацій, опис питань, що порушуються щитником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Таким чином, податкове законодавство України зобов'язує контролюючий орган при наданні індивідуальної податкової консультації;

- здійснити опис питання, порушеного платником податків, з урахуванням фактичних обставин;

- обґрунтувати застосування норм податкового законодавства;

- надати висновок з практичного використання таких норм.

З метою обґрунтування, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації, ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» у звернені про надання індивідуальної консультації від 25.09.2018 року за вих.№2018/09/25-03 зазначало:

"... Нормування витрат на паливо та мастильні матеріали регулюється, зокрема. Нормами витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, які затверджено Наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 року Ns 43 (надалі за текстом іменуються «Норми витрат»). Державну реєстрацію вказаного документа як нормативно-правового акту Міністерством юстиції України не проведено. Норми витрат не є нормативно-правовим актом та не підлягає застосуванню Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН".

Відповідно до Висновку ДП «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ» від 01.04.2015 року № 1/22016 тимчасова базова лінійна форма витрати палива для автомобіля HYUNDAI ELANTRA становила 7.0 л бензину на 100 км.

Фактичне використання транспортного засобу свідчить, що зазначена норма витрати палива на 100 км абсолютно не відповідає дійсності, а витрати значно перевищують вказану норму у міському циклі використання.

Товариством було розроблено та затверджено наказом Директора Товариства локальний нормативний акт - Положення про порядок експлуатації транспортних засобів ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» (надалі за текстом іменується «Положення»)...

... Так, зокрема, Товариством була створена спеціальна тимчасова комісія з метою проведення контрольних замірів витрат палива. Зазначена комісія провела три окремі вимірювальні заходи, що полягали у визначенні об'єму палива, спожитого транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA на 100 км пробігу у міському циклі використання з урахуванням його технічних характеристик, показів одометра, кількості заправленого пального та температури навколишнього середовища. На підставі Акту контрольного заміру було встановлено середню норму витрат палива на 100 км пробігу, яка становила 10,27 л на 100 км, а для міського руху (надбавка 15%)- 11,81 л на 100 км...

Крім транспортних засобів HYUNDAI ELANTRA та MERCEDES-BENZ, Товариство забезпечує паливно-мастильними матеріалами роботу дизель-генератора FG WILSON Р550Е1. Норма витрати дизельного палива, що споживається дизель-генератором на 1 кВт потужності за годину, передбачена його технічним документом (паспортом), становить 0,35 л на 1 кВт та застосується Товариством з урахуванням фактичного часу його роботи...

Як наслідок, списання палива здійснюється щомісячно за фактом його споживання:

- транспортними засобами HYUNDAI ELANTRA та MERCEDES-BENZ - з урахуванням норм споживання пального, встановлених наказом директора Товариства, із застосуванням встановлених коригуючих коефіцієнтів на підставі акту контрольного заміру;

- дизель-генератором FG WILSON Р550El - з урахуванням часу його роботи та потужності споживання електроенергії Товариством...

... Таким чином, логічно стверджувати, що звіт про витрати пального та службова записка, які щомісячно складаються працівниками, відповідальними за експлуатацію та/або технічне обслуговування транспортних засобів HYUNDAI ELANTRA та MERCEDES-BENZ, а також дизель-генератора FG WILSON Р550Е1, та затверджуються Директором Товариства, є первинними документами бухгалтерського обліку, на підставі яких здійснюються списання питва та мастильних матеріалів...

Відповідно до Додатку "Перелік і склад операційних витрат" до Положення про облікову політику ТОВ «ПЛАРІУМ КЖРСЙН» до складу адміністративних витрат належать витрати на паливно-мастильні матеріали...

Отже, ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» правомірно відносить витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів до складу адміністративних витрат...

Як наслідок, на переконання ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН», в розумінні пункту 44.1 статті 44 та підпункту 134.1.1, пункту 134.1, статті 134 ПК України ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» з метою визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток підприємств правомірно здійснює віднесення витрат палива та мастильних матеріалів, розрахунок та списання яких здійснюється на підставі первинних документів бухгалтерського обліку (звітів про витрати пального та службових записок працівників, відповідальних за експлуатацію та/або технічне обслуговування транспортних засобів HYUNDAI ELANTRA, MERCEDES-BENZ та дизель-генератора FG WILSON Р550Е1) до складу адміністративних витрат ...»".

Отже, виходячи з положень пункту 52.3 статті 52 ПК України, Державна фіскальна служба України під час надання роз'яснень щодо практичного застосування пункту 44.1 статті 44 та підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України була зобов'язана врахувати наступні фактичні обставини, а саме:

- наявність у позивача двох колісних транспортних засобів (легкового автомобіля марки HYUNDAI, моделі ELANTRA, реєстраційний номер АХ9791ЕН, 2014 року випуску та автомобіля фургона - С марки MERCEDES-BENZ моделі 1523, реєстраційний номер АХ8941КХ, 2001 року випуску), а також дизель-генератора FG WILSON Р550Е1 (який не є колісним транспортним засобом, однак через свої технічні особливості потребує паливно-мастильні матеріали);

- неможливість застосування позивачем норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, які затверджено Наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 року № 43;

- віднесення позивачем витрат на паливно-мастильні матеріали до складу адміністративних витрат у відповідності до затвердженого Положення про облікову політику;

- наявність у ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» внутрішнього локального акту - Положення про порядок експлуатації транспортних засобів ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН», яким, зокрема, регулюється порядок списання паливно-мастильних матеріалів;

- складання звітів про витрати пального та службових записок, які затверджуються відповідним наказом Директора ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» та відповідають вимогам, які ставляться до первинних документів бухгалтерського обліку (Звернення позивача про надання індивідуальної податкової консультації містить детальних опис як звіту про використання пального, так і службової записки).

Однак, в порушення вимог пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України ДФС України не були враховані фактичні обставини та практична необхідність отримання податкової консультації, зазначені позивачем.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Мотивувальна частина постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.10.2018 року у справі № 820/4461/17 містить наступну правову позицію:

"...У спірному ж випадку судові інстанції, надаючи правову оцінку розглядуваній податковій консультації, дійшли обґрунтованого висновку про те, надана відповідачем податкова консультація від 03.08.2017 р. № 1472/ІПК/20-40-12-03-21 не відповідає правовій сутності податкової консультації, містить лише перелік норм Податкового кодексу України, посилання на Державний класифікатор будівель та спору ДК 018-2000, а також зазначає, що рішенням 11 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 22.02.2017 року № 542/17 «Про місцеві податки і збори у м. Харкові" з 01.03.2017 встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, проте в ній відсутні рекомендації щодо їх практичного застосування в ситуації, що склалась у ПП «БУЛАТ-С».

Зокрема, в даній податковій консультації відсутня відповідь щодо практичного використання норм податкового законодавства, а саме, відсутнє роз'яснення щодо наявності у ПП «БУЛАТ-С» обов'язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об'єктом - нежитлова будівля (виробничий будинок) літ. Б-І, загальною площею 1547.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м Харків, просп. Московський, будинок 283.

Отже, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної податкової консультації...".

Крім того, відповідно до мотивувальної частини постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17.04.2018 року у справі № 826/2032/16 встановлено наступне:

"... Таким чином, обов'язковими складовими письмової податкової консультації є:

- опис питань, що порушуються платником податків;

- обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків;

- висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Наявність чи відсутність цих складових у своїй сукупності надають підстави для висновку про належність письмового документа до податкової консультації.

З урахуванням перелічених норм судами попередніх інстанцій надана оцінка листу відповідача № 2877/6/99-99-19-03-02-15 від 11 лютого 2016 року як такому, що не можна вважати податковою консультацією.

Він не містить опису питань, які порушуються платником податків, висновків з питань практичного використання норм податкового законодавства у контексті фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків. Також цей лист не можна вважати допомогою контролюючого органу, оскільки за фактичної відсутності висновків він не придатний до практичного використання у діяльності платника податків...

...З наведених норм слідує, що податкова консультація може бути оскаржена саме з підстав суперечливості нормам або змісту відповідного податку. Відсутність висновків по суті поставлених запитань (відповідь містить виключно витяги із законодавства) фактично спотворює можливість формулювання платником податків незгоди зі змістом вказаного листа...".

Також, у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 20.02.2018 року у справі № 813/2617/15 зазначено, що:

"... Таким чином, ПК України чітко врегульовано правовий статус податкової консультації як акта індивідуальної дії, який, з огляду на вищенаведену норму процесуального законодавства може бути предметом судового оскарження в порядку адміністративного судочинства.

При цьому дослідженню в справах про визнання протиправною та скасування податкової консультації підлягають обставини щодо: поставлених у зверненні платника податків про надання податкової консультації питань; викладених у податковій консультації відповідей; відповідності зазначених у податковій консультації висновків нормам або змісту відповідного податку чи збору...".

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не надано відповідь на перше питання, поставлене у зверненні про надання індивідуальної податкової консультації від 25.09.2018 року вих. № 2018/09/25-3, що є порушенням вимог пункту 52.3 статті 52 ПК України.

Також, по суті першого питання, порушеного у зверненні позивача про надання індивідуальної податкової консультації, слід зазначити наступне.

Нормування витрат на паливо та мастильні матеріали регулюється, зокрема, Нормами витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, які затверджено Наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 року № 43 (надалі за текстом - «Норми витрат»). Державну реєстрацію вказаного документа як нормативно-правового акту Міністерством юстиції України не проведено.

За змістом Загальних положень вказаного акту Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті призначені для планування потреби підприємств, організацій та установ (надалі - підприємств) в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів, а також можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України «Відносно наказу Міністерства транспорту від 10 лютого 1998 року № 43» від 28.02.2014 року № 1112-0-4-14/10.1 зазначений наказ є актом нормативно-технічного характеру і у відповідності до підпункту «е» пункту 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, державній реєстрації в Міністерстві юстиції не підлягає і с діючим без такої.

Таким чином, Норми витрат не є нормативно-правовим актом та не підлягає застосуванню ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН».

Викладений висновок додатково кореспондується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.04.2018 року у справі № 817/1429/16.

Положеннями пункту 1.11 Норм витрат встановлено, що тимчасові, тимчасові індивідуальні та постійні базові норми витрат палива для колісних транспортних засобів та обладнання, що встановлюється на колісних транспортних засобах, включаючи транспортні засоби загального призначення спеціалізованого призначення та спеціального призначення, які, зокрема, беруть участь у транспортному процесі на дорогах загального користування (у тому числі легкові та вантажні автомобілі, фургони, автобуси, автомобілі з причепами, самоскиди тощо, спеціальне обладнання, що встановлюється на шасі колісних транспортних засобів та іншу техніку, зазначену в додатку Б), разом із системою коригуючих коефіцієнтів та норм додаткового споживання, що враховують вплив на витрату палива різноманітних експлуатаційних умов, розробляються провідним інститутом Міністерства інфраструктури України у сфері автомобільного транспорту - Державним підприємством "Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут" (далі - ДП ДержавтотрансНДІпроект»).

Відповідно до Висновку ДП «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ» від 01.04.2015 року № 1/22016 тимчасова базова лінійна норма витрати палива для автомобіля HYUNDAI ELANTRA становила 7.0 л бензину на 100 км.

Фактичне використання транспортного засобу свідчить, що зазначена норма витрати палива на 100 км/ абсолютно не відповідає дійсності, а витрати значно перевищують вказану норму у міському циклі використання.

Товариством було розроблено та затверджено наказом Директора Товариства від 10.02.2015 року № 9/3 локальний нормативний акт Положення про порядок експлуатації транспортних засобів ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» (надалі за текстом - "Положення").

Відповідно до пункту 3.5. - 3.8. Положення з метою забезпечення ефективного та економічно обґрунтованого використання ТЗ (авт. - транспортний засіб) та паливних матеріалів, встановлюються норми використання палива.

Норми встановлюються у вигляді споживання палива на 100 км пробігу, визначених для кожного окремого ТЗ з урахуванням його технічних характеристик та характеру використання Норма встановлюється наказом директора на підставі відомостей про проведення контрольних замірів. Норма може переглядатися у випадку суттєвих змін експлуатаційних характеристик ТЗ.

Визначення норми споживання пального на 100 км. здійснюється на підставі акту контрольного заміру споживання пального, що складається за результатами здійснення відповідних замірів.

З метою проведення контрольних замірів у Товаристві, за наказом директора, створюється тимчасова комісія у складі не менше 3 працівників Товариства. До складу комісії за рішенням директора можуть залучатися інші особи на підставі цивільно-правових договорів чи угод.

Так, зокрема позивачем була створена спеціальна тимчасова комісія з метою проведення контрольних замірів витрат палива. Зазначена комісія провела три окремі вимірювальні заходи, що полягали у визначенні об'єму палива, спожитого транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA на 100 км. пробігу у міському циклі використання з урахуванням його технічних характеристик, показів одометра, кількості заправленого пального та температури навколишнього середовища.

На підставі Акту контрольного заміру було встановлено середню норму втрат палива на 100 км. пробігу, яка становила 10.27 л. на 100 км., а для міського руху (надбавка 15%)- 11.81 л. на 100 км..

Згідно пункту 3.14. Положення списання палива здійснюється бухгалтерією Товариства щомісячно за фактом його фактичного споживання ТЗ з урахуванням норм споживання питного, встановлених наказом керівника Товариства із застосуванням встановлених коригуючих коефіцієнтів.

Крім транспортних засобів HYUNDAI ELANTRA та MERCEDES-BENZ, позивач забезпечує паливно-мастильними матеріалами роботу дизель-генератора FG WILSON Р550Е1. Норма витрати дизельного палива, що споживається дизель-генератором на 1 кВт потужності за годину, передбачена його технічним документом (паспортом), становить 0.35 л. на 1 кВт та застосується позивачем з урахуванням фактичного часу його роботи.

Як наслідок, списання палива здійснюється щомісячно за фактом його споживання:

- транспортними засобами HYUNDAI ELANTRA та MERCEDES-BENZ - з урахуванням норм споживання пального, встановлених наказом директора Товариства, із застосуванням встановлених коригуючих коефіцієнтів на підставі акту контрольного заміру;

- дизель-генератором FG WILSON Р550Е1 - з урахуванням часу його роботи та потужності споживання електроенергії Товариством.

Положеннями підпункту 1.2.2. пункту 1.2. встановлено, що відповідальний працівник - працівник Товариства, за яким наказом директора Товариства закріплено ТЗ.

За змістом пункту 2.8. Положення щомісяця відповідальний працівник складає звіт про витрати питного, який є підставою для списання використаного палива. Форма такого звіту затверджується наказом директора Товариства.

Отже, звіт про витрати пального містить, зокрема, наступну інформацію, а саме: - назва документа, дата складання та затвердження; - назва Товариства; - прізвище, ім'я, по батькові та посада відповідального працівника, за яким закріплено транспортний засіб; - місяць та рік. в якому використовувалося пальне; - марка, модель та державний номерний знак транспортного засобу; - марка пального; - норма витрат палива, визначена на підставі акту контрольного заміру; - дата виїзду транспортного засобу; - маршрут, об'єм палива при виїзді; - об'єм заправленого палива; - покази одометра при виїзді та поверненні; - пробіг; - кількість витраченого пального; - підпис та дата підписання документа відповідальним працівником та директором Товариства, інша інформація.

Крім того, стосовно витрат дизельного палива під час роботи дизель-генератора FG WILSON Р550Е1 працівник Товариства, відповідальний за його належну експлуатацію та технічне обслуговування, щомісячно складає службову записку Директору Товариства.

Отже, службова записка, зокрема, містить наступну інформацію: - назва документа, дата складання та подання на затвердження; - назву Товариства: - прізвище, ім'я, по батькові та посада Відповідального працівника, за яким закріплено дизель-генератор; - марка та модель дизель-генератора; - мета ввімкнення дизель-генератора (проведення регламентних технічних робіт, перебої в постачанні електроенергії тощо); - місяць та рік. в якому використовувалося пальне; - норма витрат дизельного палива, визначена у технічному документі дизель-генератора FG WILSON Р550Е1; - час роботи та навантаження на дизель-генератора; - об'єм витраченого дизельного палива; - підпис та дата підписання документа відповідальним працівником, інша інформація.

Списання палива, витраченого під час експлуатації дизель-генератора FG WILSON Р550Е1, здійснюється на підставі наказу Директора Товариства, який виноситься за результатами розгляду службової записки (для прикладу, надається копія Службової записки Головного інженера Директору ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» від 24.07.2018 року та копія Наказу Директора Товариства від 24.07.2018 року № 38).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Слід зазначити, що звіт про витрати пального та службова записка, які щомісячно складаються працівниками, відповідальними за експлуатацію та/або технічне обслуговування транспортних засобів HYUNDAI ELANTRA та MERCEDES-BENZ, а також дизель-генератора FG WILSON Р550Е1, та затверджуються Директором Товариства, є первинними документами бухгалтерського обліку, на підставі яких здійснюється списання палива та мастильних матеріалів.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів У країни від 31.12.1999 року №318, надалі за текстом - «П(С)БО 16», витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визначаються або зменшення активів або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками/, за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до Додатку «Перелік і склад операційних витрат» до Положення про облікову політику ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» до складу адміністративних витрат належать витрати на паливно-мастильні матеріали.

За змістом абзаців 1, 4 пункту 18 П(С)БО 16 до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, зокрема, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток с прибуток з джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом корегування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

За змістом пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з ви значенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Як наслідок, в розумінні пункту 44.1 статті 44 та підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» з метою визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток підприємств правомірно здійснює віднесення витрат палива та мастильних матеріалів, розрахунок та списання яких здійснюється на підставі первинних документів бухгалтерського обліку (звітів про витрати пального та службових записок працівників, відповідальних за експлуатацію та/або технічне обслуговування транспортних засобів HYUNDAI ELANTRA, MERCEDES-BENZ та дизель-генератора FG WILSON Р550Е1 ) до складу адміністративних витрат.

Крім того, в оскаржуваній індивідуальній податковій консультації стосовно другого питання позивача, Державна фіскальна служба України посилається на:

- підпункт 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 статтю 165 пункт 164.2 статті 164 пункт 170.9 статті 170 пункт 167.1 статті 167, підпункт 1.2. пункту 16і підрозділу 10 розділу XX, підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України;

- вказано, що оскільки лист не містить інформації щодо особи, якою придбавається паливо мастильні матеріали для заправки службових автомобілів, зокрема, юридичною особою або фізичною особою - працівником, а також за рахунок яких коштів здійснюється таке придбання, то з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм податкового законодавства в частині оподаткування доходів фізичних осіб необхідно детальне вивчення документів, які стосуються порушеного питання.

Відповідно до абзаців 2-7 пункту 52.1. статті 52 ПК України звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити:

- найменування для юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв'язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні;

- код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);

- зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації;

- підпис платника податків;

- дату підписання звернення.

ПК України не встановлює обов'язок платника податків надавати разом із зверненням про надання індивідуальної податкової консультації копії документів, які стосуються порушеного питання. В свою чергу, ненадання платником податків документів не звільняє контролюючий орган від обов'язку надати податкову консультацію.

Відносно посилання відповідача на недостатність інформації для надання податкової консультації, суд вважає за необхідним зазначити, наступне.

На першій сторінці звернення про надання індивідуальної податкової консультації від 25.09.2018 року № 2018/09/25-3 позивач в третьому абзаці зазначив, що останній несе витрати на придбання палива та мастильних матеріалів для службових транспортних засобів та дизель-генератора.

Крім того, в 1.2 питання у зверненні про надання індивідуальної податкової консультації від 25.09.2018 року № 2018/09/25-3 позивачем сформульовано наступним чином: Чи вважається додатковим благом та чи включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку вартість палива, витраченого працівником Товариства (кур'єром, головним інженером), відповідальним за експлуатацію транспортного засобу, понад норму витрат палива, встановлену Державним підприємством "ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ", за умови, якщо об'єм використаного та списаного пального підтверджуються первинними документами бухгалтерського обліку (звітами про витрати пального та службовими записками), які складаються у відповідності до Положення про порядок експлуатації транспортних засобів ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН"?.

Таким чином зі змісту звернення про надання індивідуальної податкової консультації від 25.09.2018 року № 2018/09/25-3 вбачається, що позивач чітко вказав, що саме ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" несе виграти на придбання паливно-мастильних матеріалів, в свою чергу, відповідальний працівник лише здійснює від імені позивача отримання таких матеріалів у контрагентів.

Суд приходить до висновку, що позивачем зазначені всі фактичні обставини та інформація, необхідна для надання відповіді на питання 1.2, однак ДФС України в порушення вимог пункту 52.3 статті 52 ПК України не надано роз'яснень позивачу щодо практичного використання підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 та підпункту «а» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Відносно 1.2 питання, порушеного у зверненні про надання індивідуальної податкової консультації від 25.09.2018 року № 2018/09/25-3 позивача про надання індивідуальної податкової консультації, слід зазначити наступне.

З урахуванням вищезазначеної інформації фактичне використання транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA свідчить, що норма витрати палива на 100 км. встановлена Державним підприємством «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ», абсолютно не відповідає дійсності, у зв'язку з чим фактичні витрати пального, які здійснюються за рахунок Позивача працівником Товариства, відповідальним за експлуатацію транспортного засобу (кур'єром, головним інженером), є значно вищими. Як наслідок, розрахунок витрат палива здійснюється на підставі та у порядку, встановленому Положенням.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не с заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами/, укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За змістом підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента с загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Положеннями підпункту «а» підпункту 164.2.17 пункту 164.2. статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах.

Отже, в розумінні підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 та підпункту «а» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України вартість палива, витраченого працівником Товариства, відповідальним за експлуатацію транспортного засобу (кур'єром, головним інженером), понад норму витрат палива, встановлену Державним підприємством «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ», не є додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб, оскільки: витрачання палива працівником Товариства, відповідальним за експлуатацію транспортного засобу (кур'єром, головним інженером), зумовлено виконанням платником податків трудової функції відповідно до укладеного трудового договору; норми витрат не є нормативно-правовим актом та не підлягає застосуванню ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН», а норма витрат, встановлена Висновком ДП «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ», не відповідає дійсним витратам палива транспортного засобу; норми витрат палива під час експлуатації транспортних засобів Товариства встановлюються на підставі та у порядку, встановленому локальним нормативним актом Товариства - Положенням; об'єм використаного та списаного пального в межах норм витрат, встановлених актом контрольних замірів, підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку (звітами про витрати пального та службовими записками, які складаються щомісячно).

Відповідно пункту 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За змістом абзацу 2 пункту 53.2 статті 53 ПК України скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Отже, на підставі положень пункту 2 ч. 2 ст. 245 КАС України та пункту 53.2 статті 53 ПК України для забезпечення захисту прав та законних інтересів позивача індивідуальна податкова консультація Державної фіскальної служби України від 26.10.2018 року за №4606/6/99-99-15-02-02-15/ІПК підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав жодних доказів, які спростовували б доводи позивача викладені у позовній заяві.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України (, 04053, м. Київ, площа Львівська, 8) від 26.10.2018 року за № 4606/6/99-99-15-02-02-15/ІПК

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" (, 61072, м. Харків, пр-т Науки, 27-Б, 8 поверх) сплачену суму судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, 04053, м. Київ, площа Львівська, 8).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2019 року.

Суддя Супрун Ю.О.