Справа № 640/1698/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

05 лютого 2019 року м. Київ № 640/1698/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомОСОБА_1
доУправління житлово-комунального господарства Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації
прозобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про зобов'язання Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації виправити помилку у свідоцтві НОМЕР_1 від 28.10.1994 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та змінити форму власності з "спільної сумісної" на "спільну часткову".

Зі змісту позову вбачається, що позивач звернулась до суду в зв'язку з допущенням на її думку, помилки у формі власності при видачі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 28.10.1994 на квартиру АДРЕСА_1, виправлення якої надасть змогу ОСОБА_1 поновити порушені права на 1/2 частину відповідної квартири.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд враховує правові висновки Великої палати Верховного Суду, зокрема, постанови від 14.03.2018 справа №396/2550/17 (72850788), від 21.03.2018, справа №802/1792/17-а (73054799), від 17.04.2018 справа №815/6956/15, від 08.05.2018 справа №826/1001/15 (73903057).

Велика Палата Верховного Суду в подібних правовідносинах висловила позицію, за якою якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі статтею 357 якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна (частина друга), співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна (частина третя).

У даному випадку позивач не погоджується з визначенням у свідоцтві про право власності НОМЕР_1 від 28.10.1994 форми власності майна, що призвело до порушення її права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, відповідно характер спірних відносин пов'язаний з реалізацією позивачем майнових прав та з урахуванням суб'єктного складу підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства України.

Як убачається зі змісту свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 28.10.1994 зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності чотирьом іншим особам в рівних долях. Отже, зміна виду права власності на нерухоме майно впливатиме як на майнові права позивача так і третіх осіб.

Посилання представника позивача на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05.03.2018 у справі №756/851/18 не спростовує висновку суду, що зміст спірних відносин стосується цивільних прав інтересів позивача інших власників квартири.

Як убачається зі змісту рішення від 05.03.2018 у справі №756/851/18 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту про те, що квартира АДРЕСА_1 належить співвласникам на праві спільної часткової власності. Рішенням суду від 05.03.2018 в справі №756/851/18, залишеного без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 06.06.2018, у задоволенні позовних вимог відмолено. Зі змісту рішення вбачається, що підставою для відмови слугував висновок, що факт спільної часткової власності на квартиру і так підтверджується проаналізованими судом доказами та не підлягає окремому встановленню в судовому порядку. У рішенні від 05.03.2018 у справі №756/851/18 зазначено:

відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане 28.10.1994 Фондом комунального майна Мінського району, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в рівних долях;

27.03.1998 державним нотаріусом 11-ї київської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем належної померлій ОСОБА_3 1/4 частини квартири є її дочка ОСОБА_7;

згідно з інформаційною довідкою КП "КМБТІ" від 26.06.2014, за даними Бюро квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована на ім'я: 3/4 частини за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (в рівних долях) - на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1994, та 1/4 частина - за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.1998;

відповідно до нотаріально посвідченого 03.07.2014 договору дарування 1/2 частки квартири, ОСОБА_6, який діє від свого імені та на підставі довіреності від імені ОСОБА_4, подарував та безоплатно передав у власність ОСОБА_1, а остання - прийняла як дарунок 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим до позову додано рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24.09.2015 у справі №756/11354/14-ц, залишене без змін ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 20.01.2016 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 14.03.2016, відповідно до якого задоволено позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_1 про визнання договору дарування 1/2 частки квартири недійсним: визнано недійсним договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 посвідчений 03.07.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пасічник Світланою Григорівною, зареєстрований в реєстрі за №232.

Наведені обставини свідчать про наявність спору щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1, зокрема, наявність права власності у позивача на цю квартиру, визначення розмірі часток щодо кожного з власників.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на висновок суду про належність спору до юрисдикції місцевих судів за правилами цивільного судочинства, слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити позивачу право звернення з даним позовом до місцевого суду за правилами цивільного судочинства з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.А. Донець