Справа № 826/28274/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

05 лютого 2019 року

справа №826/28274/15

адміністративне провадження №К/9901/67284/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Статілко Ю.С.

за участю представників

позивача - Насадчука П.А. на підставі ордеру серії КС №441209 від 06.12.2018,

відповідача - Гординської О.М. за довіреністю від 01.10.2018 №2434-03/473,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу компанії «Neslot Limited»

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2018 року у складі судді Васильченко І.П.

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року у складі колегії суддів Бужак Н. П., Костюк Л. О., Кузьмишиної О. М.

у справі № 826/28274/15

за адміністративним позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

до компанії «Neslot Limited»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна фіскальна служба України

про продовження дії спеціальної санкції,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі - Міністерство, позивач у справі) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до компанії «Neslot Limited» (далі - Компанія, відповідач у справі), в якому просило подовжити дію спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована наказом Мінекономрозвитку від 27 лютого 2015 року № 185 на термін до усунення «Neslot Limited» порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при виконанні експортних контрактів від 30 серпня 2013 року № 416, від 01 листопада 2013 року № NES03/671, від 19 серпня 2013 року № 385, від 28 листопада 2013 року № 677, від 19 серпня 2013 року № 388, від 14 січня 2014 року № ЕХР140114-1 та від 23 січня 2014 року № ЕХР230114-1, укладених із суб'єктом господарювання України Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на суму 52 647,9 тис. дол. США.

17 липня 2018 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року, позов задоволено, продовжено дію спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована наказом Мінекономрозвитку від 27 лютого 2015 року № 185 на термін до усунення «Neslot Limited» порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при виконанні експортних контрактів від 30 серпня 2013 року № 416, від 01 листопада 2013 року № NES03/671, від 19 серпня 2013 року № 385, від 28 листопада 2013 року № 677, від 19 серпня 2013 року № 388, від 14 січня 2014 року № ЕХР140114-1 та від 23 січня 2014 року № ЕХР230114-1, укладених із суб'єктом господарювання України Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на суму 52 647,9 тис. дол. США.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з обґрунтованості вимог Міністерства та наявності підстав для подовження дії спеціальної санкції на підставі статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII (далі - Закон № 959-XII)

06 грудня 2018 року відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме, статей 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР, частини третьої статті 37 Закону 959-XII, статті 218, 238 Господарського кодексу України, статей 78, 242 Кодексу адміністративного судочинства України. Скаржник зауважує, що в судовому засіданні доведено відсутність заборгованості за зовнішньоекономічними контрактами як підстави для продовження дії спеціальної санкції, що не враховано судами попередніх інстанцій. Судами під час розгляду справи не враховано наявність рішень господарських судів, що набрали законної сили, з яких беззаперечно вбачається, що боржником за зовнішньоекономічними контрактами є інша компанія, а не компанія «Neslot Limited». Відповідач посилається також на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року № 826/2113/17.

10 грудня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження та витребувано з Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 826/28274/15.

20 грудня 2018 року справа № 826/28274/15 надійшла до Верховного Суду.

26 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив позивача на касаційну скаргу, в якому він заперечує проти доводів касаційної скарги, доводить правомірність своїх дій та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у відкритому судовому засіданні, відповідно до статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що компанія «Neslot Limited» є іноземним суб'єктом господарської діяльності, що здійснює зовнішньоекономічну діяльність на території України.

27 лютого 2015 року Міністерство наказом № 185 до Компанії застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності.

Підставою застосування спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності стало подання Державної фіскальної служби України, у якому визначено порушення Компанією статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а саме несвоєчасність здійснення розрахунку за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними із компанією Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», на суму 54 647,90 тис. дол. США.

Вищевказана заборгованість встановлена податковим органом актом позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 31 липня 2014 року № 710/26-55-22-06/37243279.

Після спливу строку застосування спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності Міністерство листом від 11 червня 2015 року № 4102-10/18820-03 звернулось до Державної фіскальної служби України щодо розгляду питання доцільності продовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності для іноземного суб'єкта господарської діяльності «Neslot Limited».

Державна фіскальна служба України надіслала у відповідь лист від 03 липня 2015 року № 15834/99-99-22-05-02-16 (вх. № 03/43635-15) в якому зазначено, що станом на 03 липня 2015 року прострочена заборгованість «Neslot Limited» (Гонконг) за розрахунками з Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» складає 52 647,90 тис.дол. США та є непогашеною.

Державна фіскальна служба України вважає за доцільне продовжити дію спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до «Neslot Limited».

Відповідно до частини одинадцятої статті 5 Закону № 959-ХІІ до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності може бути застосовано санкцію у вигляді тимчасового зупинення права здійснення такої діяльності у випадках порушення чинних законів України, що стосуються цієї діяльності, згідно із статтею 37 цього Закону.

За змістом частин 6, 7 статті 37 Закону № 959-ХІІ тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування. Подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону, затвердженого наказом Мінекономіки від 17 квітня 2000 року № 52, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 травня 2000 року за № 260/4481 (далі - Положення № 52) санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Пунктом 3.1 Положення № 52 визначено, що тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності щодо українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності означає позбавлення права займатися всіма видами зовнішньоекономічної діяльності, передбаченими статтею 4 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", за винятком: 1) завершення розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, при яких з боку українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності були перераховані кошти до застосування цієї санкції; 2) завершення розрахунків за зовнішньоекономічними операціями за продукцію, що була відправлена за межі України українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або відправлена в Україну іноземними суб'єктами господарської діяльності до застосування цієї санкції.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.9 Положення № 52 на підставі отриманих матеріалів (у разі, якщо допущені порушення законодавства України не усунуто й виникає доцільність подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності) відділ контролю за зовнішньоекономічною діяльністю разом із відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності та/або відділом правового захисту інтересів Міністерства в судових та інших органах готують відповідну позовну заяву до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з того, що станом на день вирішення спору доказів усунення порушень вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" відповідачем і третьою особою до суду не надано.

Верховний Суд вважає подібні висновки судів попередніх інстанцій передчасними, виходячи з такого.

Продовження дії спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до суб'єкта зовнішньоекономічних відносин, здійснюється виключно на підставі рішення суду. Суд у цьому випадку реалізує повноваження щодо судового контролю за обґрунтованістю доцільності обмеження прав відповідного суб'єкта господарювання. Саме на цьому етапі перевіряється достовірність інформації, зазначеної в поданнях, щодо застосування санкцій, на підставі яких видаються відповідні накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. При цьому слід враховувати, що в силу пункту 4.3 Положення № 52 відповідальність за недостовірність такої інформації несе ініціатор подання.

У цій справі наявність заборгованості суди встановили апріорі, посилаючись на акт перевірки. Проте в матеріалах справи наявні копії рішень господарських судів у справах № 910/4214/15-г, № 910/6148/15-г, № 910/2312/15-г, № 910/4213/15-г, № 910/18039/15, № 910/19978/15, які набрали законної сили. Зміст цих рішень судами не досліджено та не оцінено з точки зору встановлення наявності чи відсутності обставин, що мають значення для підтвердження або спростування факту валютного правопорушення, передбаченого статтею 1 Закону № 185/94-ВР. Судам також необхідно було перевірити чи дотримано суб'єктами зовнішньоекономічних відносин вимог Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, що затверджена Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 року. за № 338/3631, надалі - Інструкція № 136).

З метою повного та всебічного з'ясування обставин справи, доцільним є залучення як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, банківської установи, яка здійснює валютний контроль за відповідними експортними операціями, а також Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», як сторони контракту, за яким обґрунтовується наявність заборгованості.

Посилання представника відповідача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року № 826/2113/17 Верховний Суд вважає безпідставним, оскільки у справі № 826/2113/17 судами під час судового розгляду встановлено відсутність заборгованості, як передумови застосування спеціальних санкцій. У цій справі відповідна група обставин детально не досліджувалася.

За змістом частин першої та третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Судами першої та апеляційної інстанцій не надано оцінки кожному специфічному, доречному та важливому аргументу, що є порушенням не тільки вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, але й невиконанням зобов'язань щодо пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановивши фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу компанії «Neslot Limited» задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року у справі № 826/28274/15 скасувати.

Адміністративну справу № 826/28274/15 направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер