Справа № 360/4008/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4008/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДФС у Луганській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Луганській області) із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення коштів за податковим боргом у сумі 3849,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач перебуває за основним місцем обліку у Старобільській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області як платник податків та зборів з 04.05.2016. 14.03.2017 відповідач за власним рішенням припинив підприємницьку діяльність. Відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, згідно якої вона є платником єдиного податку ІІ групи на ставці 20 %. Станом на 15.11.2018 відповідач має податкову заборгованість у сумі 3849,20 грн з єдиного податку за період з 20.06.2016 по 20.03.2017, яка утворилася внаслідок нарахування у зв'язку з несплатою грошових зобов'язань згідно поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування: по строку сплати 20.06.2016 у сумі 275,60 грн; по строку сплати 20.07.2016 у сумі 275,60 грн; по строку сплати 20.08.2016 у сумі 275,60 грн; по строку сплати 20.09.2016 у сумі 275,60 грн; по строку сплати 20.10.2016 у сумі 275,60 грн; по строку сплати 20.11.2016 у сумі 275,60 грн; по строку сплати 20.12.2016 у сумі 275,60 грн; по строку сплати 20.01.2016 у сумі 640,00 грн; по строку сплати 20.02.2017 у сумі 640,00 грн; по строку сплати 20.03.2017 у сумі 640,00 грн.

Головним управлінням ДФС у Луганській області було сформовано податкову вимогу від 11.07.2017 № 591-17, яку направлено за адресою відповідача 20.07.2017 засобами поштового зв'язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на день подання позову податковий борг не сплачено.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (арк. спр. 39).

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (арк. спр. 42).

Ухвалою суду від 18.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (арк. спр. 1-2).

Згідно із частиною дев'ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, був зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця Старобільською районною державною адміністрацією Луганської області 04.05.2016 за № 0005486; 04.05.2016 відповідача взято на податковий облік в Старобільській ОДПІ Луганської області за № 20; згідно реєстраційних даних 14.03.2017 відповідач за власним рішенням припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 04.12.2018 за № НОМЕР_2 (арк. спр. 24-25).

05.05.2016 ФОП ОСОБА_1 подано до Старобільської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області заяву про застосування до нього з 01.06.2016 спрощеної системи оподаткування обліку та звітності (друга група) (арк. спр. 11).

Станом на 15.11.2018 за відповідачем рахується податкова заборгованість з єдиного податку у сумі 3849,20 грн, яка виникла у зв'язку з нарахуванням через несплату грошових зобов'язань згідно поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування:

- по строку сплати 20.06.2016 у сумі 275,60 грн;

- по строку сплати 20.07.2016 у сумі 275,60 грн;

- по строку сплати 20.08.2016 у сумі 275,60 грн;

- по строку сплати 20.09.2016 у сумі 275,60 грн;

- по строку сплати 20.10.2016 у сумі 275,60 грн;

- по строку сплати 20.11.2016 у сумі 275,60 грн;

- по строку сплати 20.12.2016 у сумі 275,60 грн;

- по строку сплати 20.01.201 у сумі 640,00 грн;

- по строку сплати 20.02.2017 у сумі 640,00 грн;

- по строку сплати 20.03.2017 у сумі 640,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб станом на 15.11.2018 та ІКП єдиного податку з фізичних осіб (арк. спр. 7,8-10).

Головним управлінням ДФС у Луганській області було сформовано податкову вимогу від 11.07.2017 № 591-17, яку направлено за адресою відповідача 20.07.2017 засобами поштового зв'язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернуто «за закінченням встановленого строку зберігання» (арк. спр. 17 зв., 18).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 122.1 статті 122 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначені джерела сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків.

Пунктом 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені в главі 1 розділу 14 Податкового кодексу України.

Згідно пунктів 291.2. та 291.3. статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

За приписами пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку. Згідно з підпунктом 2 цього пункту до другої групи належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до положень пунктів 293.1, 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму;

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з вимогами пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Станом на день розгляду справи за ОСОБА_1 наявний податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 3849,20 грн (основного платежу), що виник зв'язку з несплатою узгоджених сум донарахованих податкових зобов'язань згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування з єдиного податку.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищезазначених положень Податкового кодексу України ГУ ДФС у Луганській області направлено відповідачу податкову вимогу від 11.07.2017 № 591-17, яка відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вважається врученою платнику податків (арк. спр. 17).

Суму грошового зобов'язання відповідачем у встановлений законом строк сплачено не було, у зв'язку з чим за відповідачем утворився податковий борг з єдиного податку в сумі 3849,20 грн.

Наявність вищевказаної заборгованості підтверджена витягом з інтегрованої картки платника, розрахунком заборгованості, довідкою про заборгованість (арк. спр. 8,9,40).

Згідно із пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги - такими, що слід задовольнити.

Відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області (, 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом у сумі 3849,20 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) кошти в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 3849,20 грн (три тисячі вісімсот сорок дев'ять гривень 20 коп.) за період з 20 червня 2016 року по 20 березня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська