Справа № 0907/2-а-3/2011
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0907/2-а-3/2011
Провадження № 2-ваі/344/1/19
У Х В А Л А

05 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі судді Бородовського С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Татарінової О.А.,-

встановив:

в заяві вказано, що з 10/05/2017 р. в провадженні судді Татарінової О.А. перебуває справа №0907/2-а-3/2011, яка підлягала вирішенню в місячний строк, однак судом оголошувались перерви для витребування доказів та з інших підстав; в розгляд спору втрутилась Прокуратура Івано-Франківської області задля нагляду за судом та зловживання впливом; суддею не залучено правонаступників; клопотання учасників спору використовуються для затягування судового розгляду. В заяві також використано лексику, що ображає головуючу суддю. В заяві також зазначено, що 29/10/2018р., 12/12/2018 р. вже було вирішено питання відводу головуючої судді. Також в заяві розміщено лексичні характеристики, що ображають інших суддів відповідного суду та суд в цілому.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

В заяві про відвід розміщено клопотання заявника про розгляд відповідної заяви без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

В п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України вказано, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Право відводу головуючої судді, особа може реалізувати шляхом подання відповідної заяви, що обґрунтована належними правовими підставами, які вказують на порушення безсторонності та незалежності судді. Процесуальним законом також передбачено вимоги щодо форми та змісту заяви про відвід.

Разом з цим в ч. 3 ст. 2 КАС України однією із основних засад (принципами) адміністративного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

В п. 1 ст. 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 КАС України суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

В ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано, що втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

В Загальній декларації з прав людини, визнається принцип надання в рівній мірі кожній особі права на розгляд її справи, що пов'язана зі встановленням її прав та обов'язків, незалежним судом, на засадах справедливості та безсторонності, на відкритому судовому засіданні у встановленому законом порядку.

Учасникам судового провадження не гарантується право критикувати дії чи рішення судді під час розгляду відповідного спору. Непогодження із застосованими судом правовими позиціями, здійсненою оцінкою доказів, організацією судового розгляду не здійснюється в порядку заяв про відвід головуючого судді.

Так само в ч. 4 ст. 36 КАС України вказано, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже на час звернення ОСОБА_1 із заявою про відвід від 04/02/2019 р. до його обов'язків належало врахування відповідних положень національного законодавства та міжнародно-правових зобов'язань України.

Необхідно зазначити, що в ст. 6 КАС України зазначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Також в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38)

У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

У контексті об'єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettsteinv. Switzerland), п. 44;та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжелопроти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996).

Таким чином вказуючи на заінтересованість головуючої судді в результатах розгляду спору за участі заявника, саме до обов'язків заявника належить зазначення обставин, що доводять безпосередню особисту заінтересованість головуючої судді в результатах розгляду відповідного спору.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Використання в заяві про відвід головуючої судді лексики, що виражає неповагу до головуючої судді, суддів відповідного суду, суду в цілому унеможливлює розгляд відповідної заяви по суті, оскільки образи суддів і суду не підлягають оцінці, національним законодавством та міжнародно-правовими зобов'язаннями України заявникові не ґарантовано право висловлювати неповагу щодо суддів і суду, не ґарантовано заявникові і право висловлювати свою оцінку головуючої судді, непогодження із ухваленими рішеннями чи діями судді протягом здійснення розгляду спору, будь-який тиск і спонукання щодо головуючої судді скаржникові також не ґарантовано.

Використана в заяві мова перебуває поза нормальним стилем спілкування, в першу чергу, у діловому мовленні, що використовується в офіційному спілкуванні (між установами, окремою особою і установою, між посадовими особами, тощо).

В ч. 3 ст. 45 КАС України передбачено, що, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п. 5 ч.1 ст. 145 КАС України). З метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Суди в своїй діяльності дотримуються національних та міжнародних норм, стандартів та принципів здійснення правосуддя з метою підвищення ступеня довіри суспільства до органів судової влади та суміжних правових інститутів (положення Стратегії реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015-2020 роки, схваленої Указом Президента України від 20 травня 2015 року № 276/2015).

Отже за обставин складення заяви про відвід головуючої судді з використанням лексики, яка спрямована на неповагу до головуючої судді, інших суддів, суду в цілому така заява підлягає поверненню особі, що виявила неповагу до суду.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду від 08 січня 2019 року в справі №826/3515/18.

Відповідно до зазначеного суд, -

постановив:

заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Татарінової О.А. від 04/02/2019 р. повернути заявникові.

Ухвалу може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Бородовський С.О.