Справа № 420/6451/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6451/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЛОЧКО» (вул.Березова,41, м. Одеса, 65005) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа,8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МОЛОЧКО» (далі ТОВ «МОЛОЧКО») з позовом (т.4 а.с.88-100) до Державної фіскальної служби України (далі ДФСУ), в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року включно податкових накладних в електронному вигляді, направлених Товариством з обмеженою відповідальністю «МОЛОЧКО» на підставі Договору про визнання електронних документів № 040420171 від 04.04.2017 року, укладеного між ТОВ «МОЛОЧКО» та Державною податковою інспекцією у Малиновському районі ГУ ДФС в Одеській області, а саме податкових накладних від 16.05.2018 року №16, від 18.05.2018 року №18, від 19.05.2018 року №19, від 21.05.2018 року №21, від 22.05.2018 року №22, 82, 86, від 23.05.2018 року №23, від 24.05.2018 року №24, від 25.05.2018 року №25, 87, від 29.05.2018 року №81,29,90, від 30.05.2018 року №73, 30, 78, від 31.05.2018 року №62, 64, 67, 69, 71, 75, 76, 110,104, 61, 63,66, 68, 70, 72, 74, 93, 130, 260, 206, 208, 209, 201, 202, 203, 204, 205, 207, 140, 115, 92, 101, 94, 148, 142, 131, 119, 136, 97, 98, 147, 114, 149, 113, 122, 107, 133, 124, 111, 146, 121, 143, 144, 106, 96, 128, 129, 83, 84, 85, 109, 89, 150, 135, 102, 103, 105, 112, 116, 117, 120, 123, 127, 134, 137, 31, 77, 79, 95 всього у кількості 96 податкових накладних.

Позивач зазначив, що починаючи з 08.06.2018 року під час направлення ним за допомогою Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» для здійснення реєстрації зазначених податкових накладних, надійшли за кожною із цих податкових накладних квитанції про те, що «документ не може бути прийнятий через відсутність з платником податків ТОВ «Молочко» договору приєднання, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу, рекомендовано надіслати заяву про приєднання до договору.»

08.06.2018 року було оформлено заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів №1552003 від 20.12.2017 року, яку було направлено за допомогою Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів». За результатами було отримано квитанцію №1, якою повідомлено, «що договір не прийнято. Діє Договір про визнання електронних документів від 04.04.2017року №040420171».

Таким чином, у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року включно (що підтверджується квитанціями до податкових накладних) ТОВ «МОЛОЧКО» було позбавлено права направлення та реєстрації податкових накладних за допомогою електронної системи, оскільки отримані квитанції вказують на наявність одночасно двох помилок, що виключають одна одну: - відсутність з платником податків ТОВ «Молочко» договору приєднання. який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу, рекомендовано надіслати заяву про приєднання до договору; - неможливість прийняття заяви про приєднання до договору, оскільки діє Договір про визнання електронних документів від 04.04.2017 року № 040420171.

Державна фіскальна служба України, яка відповідно до Постанови КМУ «Про внесення змін до Порядку ведення реєстру податкових накладних» від 26.04.2017 року № 341 здійснює прийняття або неприйняття податкових накладних для їх подальшої реєстрації та відповідно формує квитанції про прийняття або неприйняття податкових накладних, фактично підтвердила існування та дію Договору про визнання електронних документів від 04.04.2017 року №040420171, але при цьому не здійснила прийняття податкових накладних через відсутність договору приєднання, хоча за чинним законодавством договір приєднання укладається тільки за умови завершення дії індивідуального договору, яким є Договір від 04.04.2017 року .

Відповідно до наказу Мінфіну №557 від 06.06.2017 року «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючим органами» укладення договору з ДФС про визнання електронних документів окремо кожним платником податків втратило силу. Для подачі звітів в електронному вигляді платник повинен відправити "Заяву про приєднання до договору, проте відповідно до п. 4 Наказу № 557 договори про визнання електронних документів, що на день набрання чинності цим наказом є чинними, продовжують діяти до виникнення підстав, визначених пунктом 14 розділу III Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого цим наказом.

Позивач також зазначив, що він неодноразово звертався за телефоном «гарячої лінії» щодо не реєстрації податкових накладних, йому було повідомлено про те, що неприйняття податкових накладних пов'язано із нібито відсутністю Позивача за юридичною адресою. У зв'язку з цим 08.06.2018 року подано лист № 08/06 із доказами про знаходження ТОВ «Молочко» за юридичною адресою, а саме м. Одеса, вул. Мельницька, 26/2. Відновлення реєстрації податкових накладних після надання листа № 08/06 та доказів так і не відбулося.

Тільки 20.06.2018 року відбулося прийняття Державною фіскальною службою України вказаних податкових накладних, у зв'язку з чим позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року включно зазначених у позові податкових накладних в електронному вигляді, направлених ним на підставі Договору про визнання електронних документів № 040420171 від 04.04.2017 року.

Представник відповідача подав відзив на позов (т.4 а.с.115-117), у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. У відзиві представник відповідача процитував положення Порядку обміну електронними документами з контролюючим органами, затвердженого наказом Мінфіну №557 від 06.06.2017 року, а також звернув увагу суду, що 08.06.2018 року ТОВ «МОЛОЧКО» в електронному вигляді було подано звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою суду від 14.12.2018 року позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ТОВ «МОЛОЧКО» зареєстровано 14.11.2003 року. Знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником ПДВ, .

Згідно з даними автоматизованої системи діловодства ТОВ «МОЛОЧКО» () 11.12.2018 року звернулось до Одеського окружного адміністративного суду:

з позовом до ГУ ДФС, третя особа ДФС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 28.08.2018 року (справа №420/6450/18, суддя Катаєва Е.В.):

з позовом до ГУ ДФС, третя особа ДФС України про визнання протиправними дій щодо неприйняття у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року включно податкових накладних в електронному вигляді (дана справа №420/6451/18, суддя Катаєва Е.В.).

Ухвалами суду від 14.12.2018 року позовні заяви по вказаним справам були залишені без руху, у тому числі з підстав того, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 28.08.2018 року позивачу нараховані штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних згідно з Актом перевірки №24799/15-32-12-12/32642566 від 10.08.2018 року, яким встановлено 83 таких податкових накладних із зазначенням кількості днів затримки реєстрації. Позивач просив скасувати податкове-повідомлення в цілому, але в позові обґрунтовував свою незгоду щодо несвоєчасної реєстрації 66 податкових накладних, копії яких надані до позову, оскільки вказані податкові накладні зареєстровані із запізненням по причини незалежної від нього, позивач своєчасно подав на реєстрацію вказані 66 податкових накладних.

По іншій справі - даній справі №420/6451/18 позивач просив визнати протиправними дії ДФСУ щодо неприйняття у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року включно податкових накладних в електронному вигляді у кількості 96 накладних, зазначивши, що протиправними діями порушені його права оскільки йому були нараховані штрафні фінансові санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних відповідно до Акту перевірки про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Молочко» № 24799/15-32-12- 12/32642566 від 10.08.2018 року та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2018 року на суму штрафних фінансових санкцій 167 186,11 грн.

Залишаючи позов без руху суд зазначив в ухвали, що вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки податковим повідомленням-рішенням № від 28.08.2018 року нараховані штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних по 83 податковим накладним, з яких 66 податкових накладних, зазначені також у справі щодо визнання протиправними дій ДФСУ.

Позивач відкликав позов по справі №420/6450/18, та залишив у позові по даній справі №420/6451/18 про визнання протиправними дій щодо реєстрації податкових накладних у кількості 96, у тому числі 66 податкових накладних за несвоєчасну реєстрацію яких застосовані штрафні санкції.

Ухвалою суду від 04.01.2019 року по даній справі №420/6451/18 прийнято позов до розгляду та відкрите провадження по справі.

Ухвалою суду від 20.12.2018 року позов по справі №420/6450/18 повернутий у зв'язку з його відкликанням.

Крім того, судом встановлено, що після отримання позову з додатками відповідно до ухвали від 20.12.2018 року, позивач 27.12.2018 року знов подав позов до суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 28.08.2018 року (справа №420/6755/18, суддя Корой С.М.).

Ухвалою суду від 29.12.2018 року позов залишений без руху з тих же підстав, що були зазначені в ухвалі суду від 14.12.2018 року по справі №420/6450/18. Позивач на виконання ухвали суду подав позов, у якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 28.08.2018 року, зазначив, що оскаржує його в частині застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію 66 податкових накладних.

Провадження по справі №420/6755/18 відкрите ухвалою суду від 23.01.2019 року.

Враховуючи викладене, а також правову позицію Верховного Суду що акт перевірки, дії посадових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, суд вважає, що не підлягають оцінки в даній справі дії ДФСУ щодо неприйняття у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року 66 податкових накладних, які відображені в Акті перевірки, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення відповідача № від 28.08.2018 року, яке є предметом розгляду у справі №420/6755/18, що знаходиться у провадженні судді Корой С.М., а саме податкові накладні від 29.05.2018 року №81, від 30.05.2018 року №73, від 31.05.2018 року №62, 64, 67, 69, 71, 75, 76, 110,104, 61, 63,66, 68, 70, 72, 74, 93, 130, 260, 206, 208, 209, 201, 202, 203, 204, 205, 207, 140, 115, 92, 101, 94, 148, 142, 131, 119, 136, 97, 98, 147, 114, 149, 113, 122, 107, 133, 124, 111, 146, 121, 143, 144, 106, 96, 128, 129, 83, 84, 85, 109, 89, 150, 135 та відповідно в цій частині з вказаних підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, у подальшому предметом розгляду даної справи є неправомірність дій відповідача щодо неприйняття 30 податкових накладних: від 16.05.2018 року №16, від 18.05.2018 року №18, від 19.05.2018 року №19, від 21.05.2018 року №21, від 22.05.2018 року №22, 82, 86, від 23.05.2018 року №23, від 24.05.2018 року №24, від 25.05.2018 року №25, 87, від 29.05.2018 року №29,90, від 30.05.2018 року №30, 78, від 31.05.2018 року №102, 103, 105, 112, 116, 117, 120, 123, 127, 134, 137, 31, 77, 79, 95.

Пунктом 14.1.60 ст.14 ПКУ визначено, що Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Постановою КМУ №1246 від 29.12.2010 року затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок №1246).

Пунктом 2 Порядку наведені значення термінів, у якому вони вживаються у Порядку №1246, зокрема: податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПКУ в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку:

електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно з п.12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки питань, перелік яких наведений у даному пункті, зокрема, чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13, п.14 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Судом встановлено, що позивач ТОВ «МОЛОЧКО» виконав покладені на нього обов'язки як на платника податків щодо направлення податкових накладних, які були виписані з 16 по 31.05.2018 року: від 16.05.2018 року №16, від 18.05.2018 року №18, від 19.05.2018 року №19, від 21.05.2018 року №21, від 22.05.2018 року №22, 82, 86, від 23.05.2018 року №23, від 24.05.2018 року №24, від 25.05.2018 року №25, 87, від 29.05.2018 року №29,90, від 30.05.2018 року №30, 78, від 31.05.2018 року №102, 103, 105, 112, 116, 117, 120, 123, 127, 134, 137, 31, 77, 79, 95, - до ЄРПН у строки встановлені законодавством, а саме 15.06.2018 року, про що свідчать надані до суду докази (т.1 а.с.109-248,т.2 а.с.1-58), що не оспорюється відповідачем у відзиві.

За кожною своєчасно направленою для реєстрації податкової накладної позивач отримав повідомлення та квитанції, у яких зазначено, що «документ не може бути прийнятий - Відсутній укладений з платником договір приєднання, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору».

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що зазначена вимога відповідача не ґрунтується на положеннях законодавства.

Судом встановлено, що згідно з Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233 (втратив чинність на підставі наказу Мінфіну №557 від 06.06.2017 року, позивач ТОВ «МОЛОЧКО» 04.04.2017 року уклав з ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області договір №04042071 про визнання електронних документів, відповідно до якого цей Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) або у разі зміни платником місця реєстрації (т.1 а.с.51-53).

06.06.2017 року наказом Мінфіну №557 затверджений Порядок обміну електронними документами з контролюючим органами.

Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що договір про визнання електронних документів це Договір, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу та укладається шляхом приєднання автора до Договору в цілому шляхом надсилання заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів.

Проте пунктом 2 наказу Мінфіну від 06.06.2017 року №557 встановлено, що договори про визнання електронних документів, що на день набрання чинності цим наказом є чинними, продовжують діяти до виникнення підстав, визначених п.14 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого цим наказом.

Згідно з п.14 розділу ІІІ Порядку дія Договору та пов'язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав:

отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи;

наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі;

наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв'язку зі смертю.

Незважаючи на відсутність підстав для укладення договору про приєднання та на виконання вимог ДФС з метою реєстрації податкових накладених позивач ТОВ «МОЛОЧКО» подав заяву про приєднання від 08.06.2018 року до договору про визнання електронних документів від 20.12.2017 року, проте отримав квитанцію, що «помилка - договір не прийнято, Діє договір про визнання електронних документів від 04.04.2017 року №040420171 (т.1 а.с.55-56).

Таким чином, була відсутня підстава, зазначена в квитанціях про неприйняття для реєстрації направлених своєчасно позивачем для реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 16.05.2018 року №16, від 18.05.2018 року №18, від 19.05.2018 року №19, від 21.05.2018 року №21, від 22.05.2018 року №22, 82, 86, від 23.05.2018 року №23, від 24.05.2018 року №24, від 25.05.2018 року №25, 87, від 29.05.2018 року №29,90, від 30.05.2018 року №30, 78, від 31.05.2018 року №102, 103, 105, 112, 116, 117, 120, 123, 127, 134, 137, 31, 77, 79, 95.

Тобто, судом встановлено неправомірність дій відповідача щодо неприйняття вищезазначених податкових накладних, проте суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову ТОВ «МОЛОЧКО» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій щодо неприйняття у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року включно вищезазначених податкових накладних в електронному вигляді, направлених Товариством з обмеженою відповідальністю «МОЛОЧКО» на підставі Договору про визнання електронних документів № 040420171 від 04.04.2017 року, необхідно відмовити.

При цьому суд виходить з наступного.

Частиною1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян.

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно підпункту 17.1.17 п.17 ст.17 ПКУ платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з вищезазначених положень законодавства, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують їх права, свободи та інтереси. Наслідком задоволення в адміністративному судочинстві позовних вимог є відновлення фактично порушених прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин. Суд, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, повинен не лише вирішити позовні вимоги у відповідності до принципів верховенства права, а й обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права.

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

Між тим, судом встановлено, що податкові накладні від 16.05.2018 року №16, від 18.05.2018 року №18, від 19.05.2018 року №19, від 21.05.2018 року №21, від 22.05.2018 року №22, 82, 86, від 23.05.2018 року №23, від 24.05.2018 року №24, від 25.05.2018 року №25, 87, від 29.05.2018 року №29,90, від 30.05.2018 року №30, 78, від 31.05.2018 року №102, 103, 105, 112, 116, 117, 120, 123, 127, 134, 137, 31, 77, 79, 95 прийняті відповідачем 20.06.2018 року, про що зазначив сам позивач у позові та просив визнати протиправними дії щодо їх неприйняття у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року. Тобто 20.06.2018 року відбулось поновлення прав позивача.

Твердження позивача про наявність негативних наслідків для нього з посиланням на те, що було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2018 року та застосовані штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, суд не приймає до уваги, оскільки штрафні санкції застосовані за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, які є предметом розгляду по іншій справі, в межах якої повинна надаватися оцінка діям відповідача.

Що стосується інших податкових накладних, прийняття яких відбулось не своєчасно, то будь-яких негативних наслідків для позивача не настало.

Можливість застосування штрафних санкцій не може бути умовою для задоволення позовних вимог позивача. Частиною 7 ст.246 КАС України встановлено, що висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЛОЧКО» (вул.Березова,41, м. Одеса, 65005, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа,8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними дій щодо неприйняття у період з 08.06.2018 року по 19.06.2018 року включно податкових накладних в електронному вигляді, направлених Товариством з обмеженою відповідальністю «МОЛОЧКО» на підставі Договору про визнання електронних документів № 040420171 від 04.04.2017 року, укладеного між ТОВ «МОЛОЧКО» та Державною податковою інспекцією у Малиновському районі ГУ ДФС в Одеській області, а саме податкових накладних від 16.05.2018 року №16, від 18.05.2018 року №18, від 19.05.2018 року №19, від 21.05.2018 року №21, від 22.05.2018 року №22, 82, 86, від 23.05.2018 року №23, від 24.05.2018 року №24, від 25.05.2018 року №25, 87, від 29.05.2018 року №29,90, від 30.05.2018 року №30, 78, від 31.05.2018 року №102, 103, 105, 112, 116, 117, 120, 123, 127, 134, 137, 31, 77, 79, 95.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.