Справа № 2340/5129/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року справа № 2340/5129/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до комунального підприємства “Звенигородське видавничо-поліграфічне підприємство” Черкаської обласної ради про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Черкаській області (далі — позивач) з позовом, в якому, враховуючи клопотання про зменшення позовних вимог, просить стягнути з комунального підприємства “Звенигородське видавничо-поліграфічне підприємство” Черкаської обласної ради (далі — відповідач) податковий борг у сумі 13945 грн 16 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг перед бюджетом у вказаній сумі, який виник внаслідок несплати узгодженого податкового зобов’язання. Позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу відповідача, проте вказані дії не призвели до погашення відповідачем суми заборгованості.

Відповідно до ухвали судді від 02.01.2019 розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) згідно зі ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 КАС України розпочато через п’ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У строк встановлений судом, відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.12.2018 відповідача 09.10.2008 зареєстровано як юридичну особу.

Судом встановлено, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), який визначений самостійно у сумі 43765 грн 01 коп., з урахуванням часткової сплати, який виник на підставі:

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 21.05.2018 терміном сплати 30.05.2018 на суму 5276 грн 00 коп.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.06.2018 терміном сплати 30.06.2018 на суму 12770 грн 00 коп.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.07.2018 терміном сплати 30.07.2018 на суму 2305 грн 00 коп.;

-податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2018 терміном сплати 30.08.2018 на суму 4196 грн 00 коп.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.09.2018 терміном сплати 30.09.2018 на суму 6379 грн 00 коп.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.10.2018 терміном сплати 30.10.2018 на суму 6016 грн 00 коп.;

-податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2018 терміном сплати 30.11.2018 на суму 10092 грн 00 коп.

Також відповідач має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 52722 грн 44 коп., з урахуванням часткової сплати, що виник на підставі:

- податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 19.02.2017 по строку сплати 29.07.2017, 29.10.2017, 29.01.2018 року з платежем 8549 грн 20 коп. на загальну суму 25647 грн 60 коп.;

- податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 № на суму 3089 грн 22 коп.;

-податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 09.02.2018 по строку сплати 29.04.2018, 29.07.2018, 29.10.2018 з платежем 9891 грн 60 коп. на загальну суму 29674 грн 80 коп.;

- податкового повідомлення-рішення від 16.08.2018 № на суму 800 грн 00 коп.

Крім того, відповідач має податковий борг із земельного податку з юридичних осіб в сумі 14778 грн 40 коп., з урахуванням часткової сплати, шо виник на підставі:

- податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2018 по строку сплати 02.03.2018, 30.03.2018, 30.04.2018, 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2018, 30.08.2018, 30.09.2018, 30.10.2018, 30.11.2018 з щомісячним платежем 1225 грн 07 коп. на загальну суму 12250 грн 70 коп.

- податкового повідомлення-рішення від 16.08.2018 № на суму 216 грн 41 коп.;

- податкового повідомлення-рішення від 16.08.2018 № на суму 2888 грн 11 коп.

Залишок несплаченої пені, відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України складає 2602 грн 08 коп.

Загальна сума податкового боргу відповідача з урахуванням сум переплати становить 113867 грн 93 коп., що підтверджується обліковими картами відповідача із вказаних податків.

У зв’язку із несплатою відповідачем у визначений законом строк вказаної суми узгодженої податкової заборгованості, позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу відповідача. Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України було сформовано та направлено боржникові податкову вимогу №681-23 від 13.03.2017, яка отримана відповідачем 04.05.2017, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копія якого міститься у матеріалах справи.

30.01.2019 на адресу Черкаського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про зменшення позовних вимог, в якому, враховуючи часткову сплату відповідачем заборгованості у сумі 99922 грн 77 коп., позивач просить стягнути податковий борг у сумі 13945 грн 16 коп.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов’язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб’єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Згідно ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі – податкова декларація) – документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 54.3.2 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами п.58.1. Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 цього Кодексу податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Вимогами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виставлено та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу №681-23 від 13.03.2017.

Податковий борг у сумі 99922 грн 77 коп. відповідачем сплачено, що підтверджується обліковими картами відповідача із вказаних податків

У матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу у сумі 13945 грн. 16 коп., а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у вказаній сумі та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3-95-4 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 229, 242-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ідентифікаційний код 39392109) до комунального підприємства “Звенигородське видавничо-поліграфічне підприємство” Черкаської обласної ради (20200, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Софії Терещенко, 28, ідентифікаційний код 02469310) про стягнення податкового боргу — задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих комунальне підприємство “Звенигородське видавничо-поліграфічне підприємство” Черкаської обласної ради (20200, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Софії Терещенко, 28, ідентифікаційний код 02469310) на користь бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області (18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ідентифікаційний код 39392109) податковий борг у сумі 13945 (тринадцять тисяч дев'ятсот сорок п'ять) грн 16 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький