Справа № 808/451/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 листопада 2018 року Справа № 808/451/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представників позивача: Мальчева В.Є.

представників відповідача: Дейкун Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод»,

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод (далі - позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач або Офісу ВПП ДФС), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми "H" від 24.01.2018 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість" на 541464,00 грн., з яких: за податковим зобов'язанням - 360 976,00 грн.; за штрафними санкціями - 180 488,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми "H" від 24.01.2018 № , яким позивачу визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, у розмірі 97 952,00 грн.

Ухвалою судді від 26.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.03.2018.

21.03.2018 провадження у справі було зупинено для надання часу сторонам для примирення до 28.05.2018.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №132 від 29.05.2018 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ" адміністративна справа №808/451/18 призначена на повторний автоматизований розподіл у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Прудивуса О.В. у зв'язку з хворобою, що передбачає тривале знаходження у лікарняному закладі. Справа №808/451/18, автоматизованою системою документообігу суду 29.05.2018 передана на розгляд судді Стрельніковій Н.В.

29.05.2018 прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання на 02.07.2018.

02.07.2018 за клопотанням представників сторін зупинено провадження у справі для надання часу для примирення до 29.08.2018.

29.08.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та оголошено перерву до 11.10.2018.

11.10.2018 підготовче засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні, та було перенесено на 05.11.2018.

05.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у цей же день.

У судовому засіданні 05.11.2018, на підставі ст.243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та письмових поясненнях (вх. №26979 від 29.08.2018, №32327 від 11.10.2018, №35264 від 05.11.2018). В обґрунтування позову пояснив, що не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, оскільки вважає, що висновки контролюючого органу щодо відсутності взаємовідносин підприємства позивача з його контрагентами і, як наслідок, відсутність реального характеру господарських операцій з поставки товару що, на думку відповідача, призвело до невірного визначення об'єкту оподаткування, спростовуються наданими позивачем первинними документами та даними бухгалтерського обліку. А тому спірні податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав, у письмовому відзиві від 02.04.2018 вх. № 10706 посилається на те, що при проведенні перевірки ПрАТ "ЗЕРЗ" встановлено, що підприємство мало взаємовідносини з контрагентами, по яким встановлено нереальність господарських операцій та відсутність поставок товарів, послуг. ПРАТ «ЗЕРЗ» при формуванні податкового кредиту грудня 2014 року, грудня 2015 року, січня-березня, грудня 2016 року, січня, серпня 2017 неправомірно враховано суму ПДВ у розмірі 458 928 грн. у зв'язку з включенням податкових накладних по ТОВ «НВФ «Промкомплект», ТОВ «Трейд хомус», ТОВ «Укр лак», ПП Промметалресурс», ТОВ «Днепромметал», ТОВ «Теплоімпорт». Вважає, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем п.198.1, 198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим збільшено податкові зобов'язання з податку на додану вартість та зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість ґрунтуються на законодавстві, а спірні податкові повідомлення - рішення є законними та обґрунтованими.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

В період з 04.12.2017 по 22.12.2017 фахівцями Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "Запорізькій електровозоремонтний завод" () з питань правомірності відображення в податковій звітності з ПДВ за грудень 2014 р., грудень 2015 р., січень-березень, грудень 2016 р., січень, серпень 2017 р., господарських операцій з ТОВ «НВФ Промкомлект» код 30289982 за грудень 2015 р., ТОВ «Трейд хомус» код 39996676 за січень - лютий 2016 р., ТОВ «Укр лак» код 40088892 за серпень 2017 р., ПП «Промметалресурс» код 34868773 за грудень 2014, грудень 2015 р., січень 2016 р., ТОВ «Днепрометал» код 36606977 за березень 2016 р., ТОВ «Теплоімпорт» код 34156283 за грудень 2016 р., за результатами якої складено акт перевірки від 02.01.2018 №1/28-10-47-07/01056273.

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення:

-п.198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198, п.200.1, п. 200.2, ст. 200 Податкового Кодексу України ПРАТ "ЗЕРЗ" занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за перевіряємий період у розмірі 360 976 грн., в тому числі: грудень 2014р. - 75 051 грн., грудень 2015р. - 132 725 грн., лютий 2016р. - 81 259 грн., грудень 2016р. - 8 333 грн., серпень 2017р. - 63 608 грн.

- п.198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198, п.200.1, абз. "в" п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, ПРАТ "ЗЕРЗ" завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 декларації з ПДВ) за березень 2016р. у розмірі 39 385 грн. та за січень 2017р. у розмірі 58 567 грн.

Листом Офісу ВПП ДФС від 19.01.2018 №2402/10/28-10-47-07 заперечення позивача на Акт перевірки залишені без задоволення, а висновки Акту без змін (а.с. 117-122 т.1).

На підставі матеріалів перевірки Офісом ВПП ДФС прийняті податкові повідомлення - рішення від 24.01.2018:

-№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 541 464 грн., у т.ч. за податковим зобов'язанням у сумі 360976 грн., та за штрафними санкціями у сумі 180 488 грн.

- №, яким зменшено розмір від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту у розмірі 97 952 грн.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення ПрАТ "Запорізький електровозоремонтний завод" звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За змістом п.135.2 ст.135, п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування та доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат та отримання ним доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пункт 138.1 ст.138 ПК України визначає витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, які складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності. У п.138.1.1 цієї ж статті визначено, що такі витрати включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати, які беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 ст.140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.

Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою використання їх в господарській діяльності.

Як свідчать матеріали справи, у перевіряємому періоді ПрАТ «ЗЕРЗ» мало господарські правовідносини з ТОВ «Трейд хомус» (код 3996676) (яке у січні -лютому 2016 мало назву ТОВ «РУД ТРЕЙД»).

1.Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Трейд хомус» (ТОВ «РУД ТРЕЙД») господарські відносини відбувалися без укладання письмового договору.

ПрАТ «ЗЕРЗ» у січні, лютому 2016 року придбавало у ТОВ «Трейд хомус» (ТОВ «РУД ТРЕЙД») товар (патрони ПРОФОКС - 40, Електроплитки ЕПЧ1), постачання товару на загальну суму ПДВ 9476,40 грн. відбувалося на підставі видаткових накладних, податкових накладних від 06.12.2016 №20, від 20.01.2016 №102, від 21.01.2016 №112, від 22.01.2016 №114, від 26.01.2016 №135, від 27.01.2016 №144, від 28.01.2016 №155, від 29.01.2016 №158, від 01.02.2016 №1, від 03.02.2016 №21, від 03.02.2016 №22, від 04.02.2016 №31(а.с.181, 188,194, 200, 212, 218, 224, 230, 236, 242 т.1 та а.с. 6, 12 т.2 ), рахунків, платіжних доручень. Перевезення товару здійснювалось ТОВ «Нова пошта».

Згідно з Актом перевірки, всі податкові накладні по перевіряємим операціям зареєстровані в ЄРПД.

Суми податку на додану вартість зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту січня, лютого 2016 та відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень, лютий 2016 року. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ПрАТ «ЗЕРЗ» та податковими зобов'язаннями ТОВ «Трейд хомус» (ТОВ «РУД ТРЕЙД» за перевірений період відсутня.

На підтвердження отримання товару та зміни активів позивача до матеріалів справи, а також до перевірки надані прибуткові ордери, картки складського обліку, вимоги на відпуск у виробництво, акти виконаних робіт, відомості до рахунку 6310, норми витрат матеріалів, документи щодо якості товару, баланс та звіт про фінансові результати.

При цьому, як зазначено в Акті перевірки, ПрАТ «ЗЕРЗ» завищено суму податкового кредиту по господарським операціям з вказаним контрагентом за січень-лютий 2016 року на суму ПДВ 9476,40 грн. Посилаючись на податкову інформацію, відповідач зазначив у акті перевірки що відбувся розрив ланцюга постачання, а саме: «Аналіз зареєстрованих податкових накладних свідчить про документальне оформлення операції з реалізації інших товарів на адресу покупців, тобто, фактично відбувся «розрив» ланцюга постачання, що свідчить лише про документальне оформлення операцій з придбання та поставки товарів та формування податкового кредиту за рахунок «підміни» товару.»

2.Також у перевіряємому періоді ПрАТ «ЗЕРЗ» мало господарські взаємовідносини з ТОВ «НВФ «Промкомплект». Письмові договори між підприємствами не укладалися.

Як свідчать матеріали справи, ПрАТ «ЗЕРЗ» придбавало протягом грудня 2015 року у ТОВ «НВФ «Промкомплект» товар (електрощітки) на підставі видаткових накладних, податкових накладних від 14.12.2015 №29, від 25.12.2015 №46, (а.с. 73, 84 т.2) рахунків, платіжних доручень, перевезення товару здійснювалось ТОВ «Нова пошта». В акті перевірки зазначено, що всі податкові накладні зареєстровані в ЄРПН. Суми податку на додану вартість зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту грудня 2015 року та відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ПрАТ «ЗЕРЗ» та податковими зобов'язаннями ТОВ «НВФ «Промкомплект» за перевірений період відсутня.

ПрАТ «ЗЕРЗ» на підтвердження отримання товару та зміни активів позивача надано прибуткові ордери, картки складського обліку товару, реєстри вимог та вимоги на відпуск у виробництво вказаного товару, акти прийому-передачі виконаних робіт за січень, лютий 2016 року, підписаних з регіональними філіями ПАТ «Укрзалізниця».

В Акті перевірки зроблений висновок, що взаємовідносини між цими підприємствами не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним учасників цієї господарської операції на суму ПДВ 34700,40 грн. Посилаючись на податкову інформацію, відповідач зазначив в Акті перевірки, що відбувся розрив ланцюга постачання товару від ТОВ «Євро спецроект» в адресу ТОВ «НВФ Промкомплект».

3.Крім того, ПрАТ «ЗЕРЗ» у перевіряємому періоді мало господарські відносини з ПП «Промметаллресурс» (код 34868773) на підставі договорів поставки комплектуючих : №140359 від 30.09.2014 (а.с. 125-131 т.), №140471 від 05.12.2014 (а.с. 144-152 т.2), №140332 від 17.09.2014 (а.с. 173-179 т.2), №140304 від 21.08.2014 (а.с. 203-210 т.2), №150216 від 15.09.2015 (а.с. 226-232 т.2), №150366 від 10.12.2015 (а.с. 27-33 т.3), №150381 від 22.12.2015 (а.с. 74-80 т.3), №15384 від 23.12.2015 (а.с. 160-166).

В ході виконання вказаних договорів протягом грудня 2014 року, грудня 2015 року, січня 2016 року ПП «Промметаллресурс» складено в адресу ПрАТ «ЗЕРЗ» податкові накладні, які зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Поставка товару (електрощіток) відбувалась на підставі видаткових накладних, податкових накладних, рахунків, платіжних доручень, товарно-транспортних накладних, перевезення здійснювалось автотранспортним підприємством Дашенко А.Б. Суми податку на додану вартість зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту грудня 2014, грудня 2015, січня 2016 та відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014, за грудень 2015, січень 2016 року. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ПрАТ «ЗЕРЗ» та податковими зобов'язаннями ПП «Промметаллресурс» за перевірений період відсутня.

ПрАТ «ЗЕРЗ» на підтвердження отримання товару та зміни активів позивача надано прибуткові ордери, картки складського обліку товару, реєстри вимог та вимоги на відпуск у виробництво вказаного товару, акти прийому-передачі виконаних робіт за січень, лютий 2016 року.

Фахівцями контролюючого органу зроблений висновок, що взаємовідносини між цими підприємствами не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним учасникам цієї господарської операції на суму ПДВ 244859,09 грн. Посилаючись на податкову інформацію, відповідач зазначив у акті перевірки, що відбувся розрив ланцюга постачання товару, а саме від ТОВ "Тітан протекшн", ТОВ "Містрал" , ТОВ "Нотат-плюс", ТОВ "Сінкер", ТОВ "Спецресурс-2015", ТОВ "Данк торг", ТОВ "Альма К" в адресу контрагента позивача ПП «Промметаллресурс».

4.Також, у перевіряємому періоді ПрАТ «ЗЕРЗ» (замовник) мало господарські операції з ТОВ «Дніпропромметал» (код 36606977) (постачальник) на підставі укладених договорів поставок №160074 від 01.03.2016, №150060 від 24.04.2015, №150317 від 16.11.2015, №150061 від 24.04.2015, №150112 від 09.06.2015, №150113 від 09.06.2015, №150062 від 24.04.2015, №150103 від 03.06.2015.

В ході виконання договору №160074 від 01.03.2016 (а.с.61-65 т.4) позивач придбавав у ТОВ «Дніпропромметал» товар - конденсатор К75-15 у кількості 30 шт. на загальну суму 236311,20 грн., у т.ч. ПДВ 39385,20 грн. про що було складено видаткову накладну №РН-030401 від 04.03.2016 (а.с. 69 т.4), податкову накладну від 04.03.2016 №6 (а.с.60 т.4), рахунок №СФ - 0004590 від 04.03.2016, платіжні доручення (а.с. 76-88), товарно-транспортну накладну №096203 від 04.03.2016, перевезення товару здійснювалося автомобільним перевізником ТОВ «Глоттер». Податкові накладні зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних. Як зазначено в Акті перевірки суми податку на додану вартість зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту березня 2016 року та відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ПрАТ «ЗЕРЗ» та податковими зобов'язаннями ТОВ «Дніпропромметал» за перевірений період відсутня.

Позивачем також надані до перевірки та до матеріалів справи прибуткові ордери, картки складського обліку товару, вимоги на відпуск матеріалів у виробництво (а.с. 72-75).

В Акті перевірки фахівцями контролюючого органу зроблений висновок, що взаємовідносини між цими підприємствами не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним учасникам цієї господарської операції у березні 2016 року на суму ПДВ 39385,20 грн. Посилаючись на податкову інформацію, відповідач зазначив у акті перевірки, що відбувся розрив ланцюга постачання товару від ТОВ «ВАРУНА ТОРГ», ТОВ «Альфаукрспецторг» в адресу контрагента позивача ТОВ «Дніпропромметал».

5.Також, у перевіряємому періоді ПрАТ «ЗЕРЗ» мало взаємовідносини з ТОВ «УКР ЛАК» на підставі договорів поставки №170142 від 21.07.2017, №170143 від 12.07.2017.

Так, на підставі договору поставки №170142 від 21.07.2017 (а.с. 92-97 т.4) ТОВ «УКР ЛАК» (постачальник) реалізувало в адресу ПрАТ «ЗЕРЗ» (замовник) товар згідно до специфікації №1 (а.с. 98 т.4) комплектуючи в асортименті (клапани, циліндри, насоси та інш.) на загальну суму 381 648 грн., в т.ч. ПДВ 63 608 грн. про що ТОВ «УКР ЛАК» складено податкову накладну №3 від 02.08.2017 (а.с. 90 т.4), видаткову накладну №4 від 02.08.2017, рахунок на оплату №3 від 02.08.2017 (а.с. 100 - 101 т.4). Перевезення товару відбувалось автомобільним перевізником ФОП Глушич О.В. про що свідчить товарно-транспортна накладна №3 від 02.08.2017 (а.с. 102 т.4).

На підтвердження придбання вказаного товару позивачем надано прибутковий ордер, картки складського обліку матеріалів, вимоги на відпуск у виробництво, сертифікат якості (а.с. 104-114), розрахунок проведено на підставі платіжних доручень (а.с. 116-117 т.4), акти прийому-передачі виконаних робіт за листопад, грудень 2017 року, підписаних з регіональними філіями ПАТ «Укрзалізниця» (а.с. 119-120 т.4).

Як зазначено в Акті перевірки суми податку на додану вартість зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту серпня 2017 року та відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ПрАТ «ЗЕРЗ» та податковими зобов'язаннями ТОВ «УКР ЛАК» за перевірений період відсутня.

Фахівцями контролюючого органу зроблений висновок, що взаємовідносини між цими підприємствами не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним учасникам цієї господарської операції у серпні 2017 року на суму ПДВ 63608 грн. Посилаючись податкову інформацію, відповідач зазначив у акті перевірки, що відбувся розрив наступного ланцюга постачання від ТОВ "ЛЕРДЕН", ТОВ "СТАНКОРЕМОНТ ЛТД" в адресу контрагента позивача ТОВ «УКР ЛАК».

6. У перевіряємому періоді ПрАТ «ЗЕРЗ» мало взаємовідносини з ТОВ «ТЕПЛОІМПОРТ» на підставі договору підряду №8 від 25.07.2016 предметом якого є ремонт їдальні інв.№310001 (ремонт системи водовідводу і відмостки будівлі їдальні ПрАТ «ЗЕРЗ» по вул. Залізничній,2 м.Запоріжжя) та договору підряду №9 від 25.07.2016 предметом якого є ремонт їдальні інв.№310001 (ремонт фасаду будівлі їдальні ПрАТ «ЗЕРЗ» по вул. Залізничній, 2 м.Запоріжжя) (а.с. 121-128,143-150 т.4).

На підтвердження виконаних робіт позивачем надано акти виконаних робіт, податкові накладні (від 14.12.2016 №1, від 28.12.2016 №5, від 30.12.2016 №6,7), платіжні доручення, довідки про вартість виконаних робіт, журнали - ордери та відомості по рахунку №613 (а.с.151-246 т.4) та фотографії об'єкта (а.с.247-262).

Як зазначено в Акті перевірки суми податку на додану вартість зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту серпня 2017 року та відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року. Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ПрАТ «ЗЕРЗ» та податковими зобов'язаннями ТОВ «ТЕПЛОІМПОРТ» за перевірений період відсутня.

Проте, контролюючим органом зроблений висновок, що взаємовідносини між цими підприємствами не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним учасниками цієї господарської операції у грудні 2016 року на суму ПДВ 66900,03 грн. Посилаючись на податкову інформацію, відповідач зазначив у акті перевірки, що контрагент не міг виконати роботи, які зазначені в податкових накладних оскільки згідно даних АІС Податковий блок та Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «ТЕПЛОІМПОРТ» встановлено придбання протягом грудня 2016 року аналогічних робіт з ремонту реалізованих в адресу ПрАТ «ЗЕРЗ» у ТОВ «Террапродукт», однак ТОВ «Террапродукт» з моменту реєстрації в ДПА здійснювало придбання лише четвертини задньої курчат-бройлерів, м'ясо бройлера, шия, шлунки, лапи та інш.

Підсумовуючи, слід зазначити, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права. Достовірних, належних і переконливих доказів, що первинні документи і податкова звітність ПрАТ "Запорізький електровозоремонтний завод" є дефектними або підробленими та містять неправдиву, недостовірну інформацію перевіряючими в акті перевірки не наведено.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі і за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. А вищезазначені господарські операції призвели до істотних змін у структурі активів і зобов'язань позивача.

Таким чином, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують наявність витрат на придбання робіт та послуг, а відповідно і правомірність декларування суми витрат і податкового кредиту з ПДВ.

Доводи контролюючого органу відносно кожного контрагента судом розглянуті та спростовані вищенаведеними обставинами.

Крім того, суд зазначає, що ПрАТ "Запорізький електровозоремонтний завод" здійснило господарські операції у перевіряємий період з контрагентами, які були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та в органах державної податкової служби, та які не мали заборгованості перед бюджетом та фондами, про що свідчать відповідні довідки органів податкової служби, місцезнаходження усіх контрагентів позивача підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 136-181 т.1).

Щодо посилань контролюючого органу на аналіз інформаційних баз даних ДФС України та Єдиного реєстру податкових накладних, суд зазначає наступне.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДФС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Окремо слід зазначити, щодо посилань податкового органу на не підтвердження відповідними первинними документами та не відповідність задекларованим даним в ході господарської операції між позивачем та ТОВ «НВФ Промкомплект» на суму ПДВ 34700,40 грн. з підстав розриву ланцюга постачання товару від ТОВ «Євро спецроект» в адресу ТОВ «НВФ Промкомплект», суд вважає спростованими у зв'язку з наступним.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 у справі №820/4027/18, яке відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 про повернення апеляційної скарги, набрало законної сили, задоволено вимоги ТОВ «НВФ Промкомплект» до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2018 №5, №5. Вказаним рішенням судом зроблений висновок про реальність господарських операцій між ТОВ «НВФ Промкомплект» та ТОВ «Євро спецроект» на підставі договору поставки від 30.11.2015.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд зазначає, що платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державною від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Також, суд зазначає, що рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" та від 22.01.2009 "Булвес" АД проти Болгарії, які згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Таким чином, висновки контролюючого органу про те, що перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій контрагентами за спірний період є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами, встановленими статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки, контролюючого органу про порушення платником податків вимог п.198.1, 198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, тому податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 24 січня 2018 року № та № слід визнати протиправними та скасувати.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби 24 січня 2018 року № та № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 11Г, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» (місцезнаходження: 69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, б. №2, ідентифікаційний ) судові витрати у розмірі 9591 грн. 24 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2018.

Суддя Н.В. Стрельнікова