Справа № 826/14261/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 січня 2019 року № 826/14261/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., при секретарі судового засідання Шарій А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ Україна»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

за участю представників сторін:

представник позивача: Зайченко О.П.

представник відповідача: Корнейчук О.Л.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» (далі - позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки), винесену Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби від 13.06.2018 року №Ю-521-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 1098603,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і даний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинським І.В. 15.03.2018 року, накладено арешти на кошти, які містяться на рахунках ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА». За таких обставин, враховуючи об'єктивну неможливість внаслідок арешту всіх рахунків, сплатити єдиний внесок з свого банківського рахунку, ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» з метою своєчасного виконання обов'язку зі сплати єдиного внеску, за березень та квітень 2018 року, на підставі договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року, здійснив сплату єдиного внеску через повіреного ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД». Сплата єдиного внеску проводилась від імені і за рахунок ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА», що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, де в графі призначення платежу вказано, що оплата здійснювалась ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» за договором доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року.

Ухвалою суду від 10.09.2018 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи одноособово за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.10.2018 року. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву та всі докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також докази скерування відзиву позивачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

28.09.2018 року через канцелярію суду надійшло від представника відповідача відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечує та зазначає, що відповідач правомірно виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2018 року №Ю-521-17, оскільки заборгованість виникла 24.04.2018 року, у зв'язку з несплатою позивачем самостійно нарахованих основних платежів по строку нарахування єдиного внеску від 24.04.2018 року № у сумі 677923,14 грн. та з урахуванням переплати в розмірі 9 807,18 грн сума складає 668115,96 грн. В подальшому заборгованість збільшилась 21.05.2018 року у зв'язку з несплатою позивачем самостійного нарахованих основних платежів по строку нарахування єдиного внеску від 16.05.2015 року № у сумі 430 487,060 грн. Станом на 31.05.2018 року, згідно даних інтегрованих карток платника податків позивача обліковувалась заборгованість з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 1 098 603,56 грн. На підставі цих даних відповідачем сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2018 року №Ю-521-17 та надіслано позивачу відповідно до вимог чинного законодавства.

11.10.2018 року з'явився представник позивача та представник відповідача, у засіданні ніяких заяв та клопотань сторони не заявили. Судом поставлено на обговорення питання про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Сторони проти закінчення підготовчого провадження не заперечували.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 01.11.2018 року.

Відповідно до Довідки судове засідання не відбулося 01.11.2018 року, у зв'язку зі зміною графіку проведення судових засідань та судове засідання відкладено на 29.11.2018 року.

29.11.2018 року у судове засідання з'явився представник позивача та представник відповідача. Судом оголошено у судовому засіданні перерву до 24.01.2019 року для дослідження доказів.

Представник позивача у судовому засіданні 24.01.2019 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити, представник відповідача заперечив проти позовних вимог та просив відмовити повністю.

У судовому засіданні 24.01.2019 року суд пішов в нарадчу кімнату.

25.01.2019 року суд вийшов з нарадчої кімнати та оголосив вступну та резолютивну частину рішення суду.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Обставини, встановлені судом.

13.06.2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено вимогу №Ю-521-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в розмірі 1 098 603,56 грн. Підставою для винесення такої вимоги стало нібито порушення ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» порядку та строків сплати єдиного внеску.

Позивач зазначає, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обумовлений тим, що сплата єдиного внеску здійснювалась не позивачем, а третьою особою ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД», що на думку контролюючого органу заборонено законом. Кошти, сплачені ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» від імені та за рахунок ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА», по даний час обліковуються на ІКПП «Нез'ясовані платежі» та в силу вимог закону не можуть бути зараховані як сплата єдиного внеску ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА».

Позивач вважає таку позицію контролюючого органу хибною, а вимогу про сплату боргу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, 15.03.2018 року приватним виконавцем виконавчого органу міста Києва Жаботинським І.В. відкрито виконавче провадження ВП№55993922 та виконавче провадження ВП№55995671, які були об'єднанні в зведене виконавче провадження ЗВП№55998369. В ході виконавчого провадження, постановою приватного виконавця від 15.03.2018 року було накладено арешт на всі відкриті рахунки позивача. До теперішнього часу рахунки позивача арештовані та на них відсутні кошти для закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з чим останнє не мало можливості здійснювати з них перерахування коштів для сплати єдиного внеску зі свого банківського рахунку.

Для своєчасної сплати єдиного внеску за березень та квітень 2018 року позивач на підставі договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року здійснив сплату єдиного внеску через повіреного ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД». Сплата Єдиного внеску проводилась від імені та за рахунок позивача, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №29418 від 18.05.2018 року, №29419 від 18.05.2018 року, №29420 від 18.05.2018 року, № 29421 від 18.05.2018 року, де в графі призначення платежу вказано, що оплата здійснювалась за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА», згідно договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року.

Однак, листом від 12.06.2018 року №24557/10/28-10-42-02-11 відповідачем повідомлено позивача про те, що така сплата єдиного внеску суперечить вимогам частини 9 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зокрема контролюючи орган у вказаному листі наголосив на тому, що кошти в сумі 1 098 603,56 грн, сплачені ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» з єдиного внеску за березень та квітень 2018 року рознесено до інтегрованої карти «Платежі до вияснення ()».

Як наслідок, 13.06.2018 року відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску за №Ю-521-17, в розмірі 1 098 603,56 грн.

Вказані дії відповідача, позивач вважає протиправними та такими, що суперечать положенням статті 19 Конституції України, нормам Податкового кодексу України та Закону. Зазначає, що сума єдиного внеску за березень та квітень 2018 року була сплачена повіреним - ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» у повному обсязі, а тому на переконання позивача обов'язок зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано ним повністю та належним чином.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) та Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464).

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону №2464 страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску має право: 1) безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду в межах їх компетенції інформацію, необхідну для виконання обов'язків, покладених на платника згідно з цим Законом, а також для підтвердження надходження до Пенсійного фонду сплачених платником сум єдиного внеску; 2) звертатися до органу доходів і зборів з письмовою заявою про зміну умов сплати єдиного внеску у разі зміни його статусу як платника (або отримання права на зміну розміру єдиного внеску, зокрема у зв'язку із зміною виду економічної діяльності); 3) безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду у межах їх компетенції консультації та роз'яснення щодо прав та обов'язків платника єдиного внеску, порядку сплати єдиного внеску; 4) оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб; 5) захищати свої права та законні інтереси, а також права та законні інтереси застрахованих осіб, на користь яких він сплачує єдиний внесок, у тому числі в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний: 1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 3) допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю; 5) надавати безоплатно застрахованій особі та на вимогу членів сім'ї померлої застрахованої особи відомості про заробітну плату (дохід), суму сплаченого єдиного внеску та інші відомості про застраховану особу, що подаються до органу доходів і зборів; 6) пред'являти на вимогу застрахованої особи, на користь якої він сплачує єдиний внесок, повідомлення про взяття на облік як платника єдиного внеску та надавати інформацію про сплату єдиного внеску, в тому числі у письмовій формі; 10) повідомляти у складі звітності про зміну відомостей, що вносяться до Державного реєстру, про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей; 11) у випадках, передбачених цим Законом і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, стати на облік в органі доходів і зборів як платник єдиного внеску; 12) виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону №2464 обов'язки, передбачені ч. 2 цієї статті, поширюються на платників, зазначених у п. п. 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 9 Закону №2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Абзацом 1 ч. 7 ст. 9 Закону №2464 встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до абз. 1-2 ч. 8 ст. 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Таким чином, з огляду на вказані норми вбачається, що платник єдиного внеску - роботодавець-юридична особа сплачує єдиний внесок шляхом перерахування безготівкових коштів з його банківського рахунку, а днем сплати вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника.

Отже, ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА», як роботодавець: підприємство в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 є платником єдиного внеску та зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, що визначено п. 1 ч. 2 ст. 6 цього Закону.

Постановою приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Жаботинським І.В. ЗВП №55998369 від 15.03.2018 року накладено арешт на всі рахунки, які містяться на рахунках, що належать ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА».

Враховуючи об'єктивну неможливість, внаслідок арешту рахунків, сплати ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» єдиного внеску на загальнообов'язкове страхування з його банківського рахунку, та своєчасного виконання передбаченого ст. 6 Закону №2464 обов'язку зі сплати єдиного внеску, за березень та квітень 2018 року сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» повіреним - ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД», на підставі договору доручення від 19.04.2018 року №ДОР-002230.

Зокрема, відповідно до пункту 1.1 Договору - Повірений (ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД») в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов'язується за рахунок Довірителя (ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА») перераховувати грошові кошти для сплати податків і обов'язкових внесків довірителя та/або інших платежів погоджених сторонами в додатках до даного договору.

Відповідно до додатку №1 від 19.04.2018 року до договору доручення, довіритель доручає, а повірений приймає на себе зобов'язання від імені та за рахунок довірителя перерахувати грошові кошти для: сплати податків і внесків із заробітної плати працівників довірителя за березень 2018 року на суму 2 884 928,11 грн, а саме: Єдиного соціального внеску за ставкою 22% з з/плати за березень 2018 року - 660 745,63 грн на рахунок 2810, одержувача: Офіс ВППДФС України, код 39440996, банк одержувача: ГУДКС у м. Києві, МФО банка одержувача 820019. Призначення платежу:*;37883328;код платежу 71010000 внески ЄСВ 22% нарах. на з/п за березень 2018 р., за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» зг. Дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.18 без ПДВ. Єдиного соціального внеску за ставкою 8,41% з з/плати за березень 2018 року - 7 410,37 грн. на рахунок 2810, Одержувач:Офіс ВПП ДФС України, код 39440996, банк одержувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО банка одержувача 820019. Призначення платежу:*;101;37883328; код платежу71010000 внески ЄСВ 8,41% нарах. на з/п за березень 2018 р. за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» зг. Дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.18 без ПДВ.

Відповідно до додатку №2 від 02.05.2018 року до договору доручення, довіритель доручає, а повірений приймає на себе зобов'язання від імені та за рахунок довірителя перерахувати грошові кошти для: сплати податків і внесків із заробітної плати працівників довірителя за квітень 2018 року на суму 430 487,60 грн, а саме: єдиного соціального внеску за ставкою 22% з з/плати за квітень 2018 року - 421 094,47 грн на рахунок 2810, Одержувач: Офіс ВПП ДФС України, код 39440996, банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банка одержувача 820019. Призначення платежу:*;101;37883328, код платежу 71010000 внески ЄСВ 22% нарах. на з/п за квітень 2018р. за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» зг. Дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.18 без ПДВ. Єдиного соціального внеску за ставкою 8,41 з з/плати за березень 2018 року - 9 393,13 грн. на рахунок 2810, одержувач: Офіс ВПП ДФС України, код 39440996, банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банка одержувача 820019. Призначення платежу:*;101;37883328; код платежу 71010000 внески ЄСВ 8,41 % нарах. на з/п за квітень 2018 р. за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» зг. Дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.18 без ПДВ.

Таким чином, згідно вимог Договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» сформувало та подало на виконання банківських установ платіжні доручення, а саме: платіжне доручення №29418 від 18.05.2018 року із зазначенням призначення платежу:*;101;37883328;код платежу 71010000 внески ЕСВ 22%, нарах. на з/п за березень 2018р. за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна», згідно Дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.18; платіжне доручення №29419 від 18.08.2018 року із зазначенням призначення платежу:*;101; код платежу 71010000 внески ЕСВ 8,41 % нарах. на з/п за березень 2018р. за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» зг. Дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.18; платіжне доручення № 29420 від 18.05.2018 року із зазначенням призначення платежу:*;101;37883328;код платежу 71010000 внески ЕСВ 22%, нарах. на з/п за квітень 2018р. за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна», згідно Дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.2018р.; платіжне доручення № 29421 від 18.05.2018 року із зазначенням призначення платежу:*;101; код платежу 71010000 внески ЕСВ 8,41 % нарах. на з/п за квітень 2018р. за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна», згідно Дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.2018р.

Тобто, повіреним було сплачено ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» єдиний внесок від імені та за рахунок ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» на підставі договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року, додатку №1 від 19.04.2018 року до договору доручення та додатку №2 від 02.05.2018 року до договору доручення.

Судом встановлено, що перераховані кошти в травні 2018 року ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» від імені та за договором доручення ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» грошові кошти в рахунок оплати сум платежів єдиного внеску за березень та квітень 2018 року, про що позивач заявою від 23.05.2018 року №23/05/2018-1 повідомив відповідача та надав платіжні доручення в кількості чотири примірника. Відповідач листом від 12.06.2018 року №24557/10/28-10-42-02-11 повідомив позивача, що передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, та кошти в сумі 1 098643,60 грн. сплачені ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» (яке не перебуває на податковому обліку в Офісі великих платників) за ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» з єдиного внеску за березень та квітень 2018 року рознесено до інтегрованої картки «Платежі до вияснення (). Позивач звернувся до відповідача з листом від 22.06.2018 року №22/06/2018-1 з проханням зарахувати сплачені ТОВ «СТАТУС ТРЕЙД» на підставі договору №ДОР-002230 від 19.04.2018 року грошові кошти в сумі 1 098 643,60 грн в рахунок сплати єдиного внеску ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» в інтегрованій картці платника податків ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» та вжити заходів щодо скасування та подальшого попередження неправомірних дій відповідача щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» на інтегровану картку «Платежі до вияснення» сплачених або що будуть сплачені ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» - ТОВ «СТАТУС ТРЕЙД» на підставі договору доручення. Відповідач листом від 17.07.2018 року № 30201/10/28-10-42-02-11 повідомив позивача, що підстав щодо зарахування сплачених коштів ТОВ «СТАТУС ТРЕЙД», згідно договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року грошових коштів в сумі 1 098 643,60 грн в рахунок сплати єдиного внеску ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» відсутні.

Частиною 1 статті 1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє права та обов'язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно частини 1 статті 1004 Цивільного кодексу України (виконання доручення) повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Таким чином, основним змістом договору доручення є зобов'язання повіреного вчинити певні юридичні дії від імені та за рахунок довірителя.

Укладеним договором доручення та виданою позивачем на підставі договору доручення довіреністю передбачені чіткі юридичні дії, які має вчинити повірений, а саме: сплачувати (перераховувати) податки, збори та інші обов'язкові платежі, передбачені чинним законодавством України.

Суд зазначає, що чинним законодавством не заборонено боржнику позичати кошти для сплати податків і зборів. Крім того, договір доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року не припинений, не скасований, не розірваний, не визнаний недійсним.

З огляду на викладене, перерахування повіреним грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя не суперечить положенням частини 9 ст. 25 Закону № 2464, оскільки таке перерахування не є передачею платником єдиного внеску своїх обов'язків зі сплати єдиного внеску третім особам.

Об'єктивною передумовою застосування позивачем положень Глави 68 Цивільного кодексу України, яка регулює відносини сторін за договором доручення, щодо доручення третій особі сплати єдиного внеску став факт арешту усіх відкритих рахунків, що належать позивачу.

Судом визнається правомірним обраний позивачем спосіб сплати єдиного внеску, оскільки у даному випадку ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» дотрималося принципу законодавчого визначення умов і порядку його сплати та обов'язковості сплати. При цьому, позивач вжив передбачених саме законом - Цивільним кодексом України заходів щодо виконання передбаченого частиною 12 статті 9 Закону № 2464 обов'язку сплати єдиного внеску незалежно від фінансового стану платника.

Застосування положень Глави 68 Цивільного кодексу України не суперечить Закону №2464, а навпаки - надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обов'язку щодо сплати єдиного внеску. Такий висновок відповідає положенням ч. 2 статті 2 Закону №2464.

Аналіз положень абзацу 1 частини 5 статті 9 Закону №2464 дає можливість стверджувати про те, що внесення сум єдиного внеску не віднесено до виключної компетенції страхувальника (в даному випадку - позивача).

В свою чергу, абзацом 1 частини 7 статті 9 Закону №2464 також визначено, що єдиний внесок сплачується платником, а не виключно «страхувальником», що надає право на підставі положень ч. 9 ст. 25 Закону №2464 сплачувати єдиний внесок відповідно до положень ст. 1000 Цивільного кодексу України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №805/1429/17-а.

Крім того, суд зазначає, що внаслідок укладання договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 року, додатку №1 від 19.04.2018 року до договору доручення, додатку №2 від 02.05.2018 року до договору доручення перехід обов'язків від однієї сторони до іншої не здійснювався. За договором доручення повірена особа лише вчиняє певні юридичні дії, але від імені довірителя.

Відтак, суд приходить до висновку, що перерахування повіреним - ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя - ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна», не суперечить положенням частини 9 статті 25 Закону України №2464-VI, оскільки такі дії не є передачею платником єдиного внеску своїх зобов'язань з його сплати третім особам.

За таких обставин, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» про визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки), винесену Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби від 13.06.2018 року №Ю-521-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 1 098 603,56 грн підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України №2464-VI, недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року №449 (Інструкції №449), сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 Розділу VІ Інструкції №449 визначено, що фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, до яких належить і ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна», протягом п'яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

У пункті 4 розділу IV Інструкції №449 зазначається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення суми боргу.

Оскільки, сума єдиного внеску за березень та квітень 2018 року була сплачена повіреним ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» у повному обсязі, тому обов'язок позивача зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано повністю та своєчасно.

Таким чином, на переконання суду, повторне стягнення з позивача суми сплаченого єдиного внеску є необґрунтованим та безпідставним, що відповідно підтверджує факт визнання неправомірною та скасування судом вимоги №Ю-521-17 від 13.06.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими. При цьому під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, право на судовий захист передбачає конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

За приписами ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, з огляду на встановлену судом протиправність дій Офісу великих платників податків ДФС щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» на "Платежі до вияснення" сум єдиного внеску сплаченого повіреною особою ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» - ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД», з метою досягнення мети правосуддя - забезпечення ефективного поновлення та захисту порушеного права, суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 16 479,05, що підтверджується квитанцією №33100 від 17.08.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в розмірі 16 479,05 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 2, ідентифікаційний код 37883328) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки), винесену Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби від 13.06.2018 року №Ю-521-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 1 098 603,56 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) судові витрати у сумі 16479,05 (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят дев'ять грн 05 коп.) грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 2, ідентифікаційний код 37883328).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядок, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст..ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06 лютого 2019 року.

Суддя В.І. Келеберда