Справа № 483/49/19
Суддя: Чаус Л. В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/49/19
Провадження № 2-а/483/3/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кашиної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Новозаводського районного суду м. Чернігова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2019 року ОСОБА_1 в порядку, передбаченому КАС України, звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Чернігівської митниці ДФС України. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 серпня 2018 року ним було ввезено в митному режимі «транзит» через пропускний пункт Чернігівської митниці ДФС транспортний засіб «Nissan Almera Tino» д/н НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2 у митному режимі транзит строком до 10 днів. Однак у встановлений Митним кодексом (далі - МК) України строк він не мав можливості вивезти транспортний засіб із митної території країни, оскільки 30 серпня 2018 року відбулась поломка автомобіля, у зв'язку з чим проводився його ремонт, про що він повідомив найближчий орган доходів і зборів - Миколаївську митницю ДФС. 21 жовтня 2018 року головним державним інспектором-кінологом ВБНПНіЗ та КЗ УПМП та МВ Чернігівської митниці ДФС Ісаком А.Д. був складений протокол про порушення ним митних правил. В подальшому, 05 листопада 2018 року була винесена постанова, якою визнано його винним у вчиненні порушення митних правил та накладено стягнення у розмірі 8500 грн. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не враховано наявність обставин непереборної сили щодо несправності автомобіля, що унеможливлювало вивезення автомобіля за межі митної території України, та просить постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив про її задоволення з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши доводи позовної заяви та перевіривши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 жовтня 2018 року головним державним інспектором-кінологом ВБНПНіЗ та КЗ УПМП та МВ Чернігівської митниці ДФС Ісаком А.Д. складено протокол про порушення митних правил № 1827/10200/18 відносно ОСОБА_1 про перевищення останнім встановленого ст. 95 МК України строку транзитного ввезення транспортного засобу, що має ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, що підтверджується копією вказаного протоколу. З протоколу вбачається, що 21 жовтня 2018 року до МП «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС в напрямку з України до Р.Б. заїхав автомобіль Nissan Almera Tino» д/н НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_1 В ході проведення митних формальностей встановлено, що ОСОБА_1 ввіз вказаний автомобіль 29 серпня 2018 року у митному режимі «транзит» з метою особистого використання на території України терміном до десяти діб (у разі переміщення у зоні дії однієї митниці - 5 діб).

Примірник протоколу, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться 05 листопада 2018 року за адресою розташування Чернігівської митниці ДФС, було вручено ОСОБА_1

Відповідно до копії постанови в справі про порушення митних правил № 1827/10200/18 від 05 листопада 2018 року ОСОБА_1, який не з'явився на розгляд справи, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грн., через невивезення транспортного засобу «Nissan Almera Tino» д/н НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2, який було ввезено ним на територію України 29 серпня 2018 року в зоні діяльності Чернігівської митниці.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка, зокрема, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

В свою чергу, обов'язковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК є протокол про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2018 року, в якому зафіксований факт перевищення позивачем встановленого ст. 95 Митного Кодексу України строку транзитного перевезення автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МКУ громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, шо здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ст. 90 МКУ транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом «б» п. 2 ч. 2 ст. 91 МКУ встановлено, що митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються від органу доходів і зборів, розташованого на митній території України, до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України.

Відповідно до ч. 6 ст. 96 МКУ при вивезенні за межі митної території України товарів, поміщених у митні режими експорту, реекспорту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території, положення глави 17 «Транзит» МКУ застосовуються з моменту початку переміщення зазначених товарів з органу доходів і зборів відправлення і до моменту пред'явлення їх органу доходів і зборів призначення.

Частиною 1 ст. 102 МКУ передбачено, що митний режим транзиту завершується вивезенням транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України і таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

Відповідно до частин 4-5 ст. 102 МКУ для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений ст. 94 цього Кодексу. Також митний режим транзиту може завершуватися поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 379 МКУ строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених ст. 380 МКУ) встановлюються відповідно до ст. 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - до ст. 95 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 95 МКУ для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). До зазначених строків не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу: аварії або дії обставин непереборної сили.

Як встановлено ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500грн).

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частина 1 ст. 460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У відповідності до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 р. № 1669/21981 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пунктом 2 розділу VIII Порядку визначено, що обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових дії особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, відповідно до п.5 розділу VIII Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пункт 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31 травня 2012 року № 657 та зареєстрованого в Мін'юсті 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981 передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час складання протоколу про адміністративне правопорушення надано копію його заяви від 31 серпня 2018 року до Миколаївської митниці про поломку автомобіля та довідку ТОВ «СЕРВІС-НОВИЙ» від 30 серпня 2018 року про те, що автомобіль знаходиться на території СТО для заміни блоку керування КПП та електропроводу з 30 серпня 2018 року. Будь-яких документів на виконання робіт він не надав як при складанні протоколу так і при винесенні постанови. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з'явився для участі у її розгляді, ніяких додаткових документів та клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

При зверненні до суду з вказаним позовом ОСОБА_1, як на підтвердження доводів своєї позовної заяви щодо виникнення обставин непереборної сили, надано довідку ТОВ «Сервіс-Новий» про те, що транспортний засіб «Nissan Almera Tino» д/н НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2 знаходиться на території СТО для заміни блоку керування КПП та електропроводу з 30 серпня 2018 року та повідомлення № 19/10-1 від 19 жовтня 2018 року про те, що ремонт вказаного автомобіля завершено 19 жовтня 2018 року. Вказану довідку та повідомлення суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України від 02.12.1997 № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» (із змінами і доповненнями) право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачу сертифікатів щодо форс- мажорних обставин надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженим нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Таким чином, факт ремонту транспортного засобу (перебування на СТО) не входить до вичерпного переліку обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб, а підприємства технічного обслуговування транспортних засобів не є установами (організаціями), які уповноважені на видачу документів щодо засвідчення наявності або відсутності фактів виникнення обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб. Тому поломка транспортного засобу не вважається форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), якщо вона не є наслідком аварії, обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб та не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 460 МКУ.

Крім того,заслуговують на увагу доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні щодо того, що поломка транспортного засобу не могла завадити позивачу вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів, оскільки жодною нормою законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов'язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов'язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення до закінчення строків, передбачених ст. 95 МКУ.

Таким чином, суд вважає, що вказані позивачем обставини не можна розцінювати, як обставини непереборної сили, що заважали йому доставити ввезений автомобіль у встановлені МК України строки до органу доходів і зборів призначення.

За змістом статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним митних правил, в межах санкції, передбаченої частиною 3 статті 470 МК України, тобто приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв обґрунтовано на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також враховуючи, що позивачем перевищено встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, терміном більше ніж десять діб, а обставини непереборної сили, які б перешкодили йому виконати вимоги законодавства України відсутні, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а тому оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню, а позов позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 241-243, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: