Справа № 810/2837/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2837/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

суддів Мєзєнцева Є.І.,

Чаку Є.В.,

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Київської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальна служба України, третя особа: Київська митниця Державної фіскальної служби України про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа: Київська митниця Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення від 12 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 810/685/17.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем не виконано своєчасно рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі, а відтак Державна фіскальна служба України повинна виплатити суму втраченого доходу за період з 12 жовтня 2017 року по 25 травня 2018 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року даний адміністративний позов - задоволено.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі №810/685/17 у розмірі 82 733 грн. 11 коп.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 6 287 грн. 70 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач та третя особа звернулись до суду з апеляційною скаргою, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної фіскальної служби України від 27 липня 2015 року №2254-0 ОСОБА_3 призначено на посаду першого заступника начальника Київської митниці ДФС України.

Наказом Державної фіскальної служби України від 10 січня 2017 року №03-о його звільнено з посади першого заступника начальника Київської митниці ДФС у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Наказ про звільнення ОСОБА_3 оскаржено до суду.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі № 810/685/17 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази Державної фіскальної служби України від 10 січня 2017 року №03-о «Про звільнення ОСОБА_3.» та Київської митниці ДФС від 23 січня 2017 року №44-о «Про проведення розрахунку»; поновлено ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС; стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_3 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 76 408 грн. 20 коп.

Крім того, допущено негайне виконання постанови суду у частині поновлення ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС та у частині стягнення з Державної фіскальної служби України суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Незважаючи на вимоги суду про негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС, прийняте судом рішення виконано не було.

У зв'язку з відсутністю добровільного виконання судового рішення ОСОБА_3 звернувся до органів виконавчої служби для примусового виконання рішення.

Постанова Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі № 810/685/17 була фактично виконана 25 травня 2018 року шляхом видання наказу В.о. Голови ДФС України №851-о «Про поновлення ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС України».

Також виконано рішення суду в частині стягнення з ДФС України суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 76 408,20 грн.

Вважаючи, що відповідачем було допущено затримку виконання рішення про його поновлення на роботі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про їх обґрунтованість щодо наявності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді та з огляду на встановлення факту несвоєчасного виконання рішення про поновлення на посаді після незаконного звільнення ОСОБА_3

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: 1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Частиною 7 статті 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно ч.1 статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, негайне поновлення на роботі незаконно звільненого працівника полягає в тому, що роботодавець зобов'язаний видати відповідний наказ або розпорядження та допустити незаконно звільненого працівника до роботи відразу ж після оголошення відповідного рішення.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що рішення суду, яким було поновлено позивача на роботі, було винесено 12 жовтня 2017 року, в той час, як відповідний наказ про поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС України був виданий відповідачем лише 25 травня 2018 року, тобто більше ніж через 7 місяців після поновлення ОСОБА_3 на роботі.

Відповідно до статті 236 КЗпП Україні у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Колегія суддів зазначає, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі №810/685/17 в частині, зокрема, поновлення ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС України підлягала негайному виконанню, а тому посилання відповідача на відсутність його вини у затримці поновлення на роботі у зв'язку із скороченням чисельності штату працівників, жодним чином не обґрунтовує правомірність затримки відповідачем виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі. Вказана обставина не звільняє Київську митницю ДФС України від обов'язку виконання судового рішення щодо поновлення позивача на роботі, як і не є підставою для відстрочення його виконання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не виконував своєчасно вказане судове рішення, що є безумовною підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до п.2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За приписами абз.3 п.3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 вищезазначеного Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відтак, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі обрахуванню підлягає сума заробітку за календарні дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Отже, виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у період з 12 жовтня 2017 року по 25 травня 2018 року включно у справі № 810/685/17 прострочене на 152 дні та обраховується. З даного приводу апелянти заперечень не мають.

Згідно довідки Державної фіскальної служби України від 06 червня 2018 року № 123 середній заробіток ОСОБА_3 за період з 13 жовтня 2017 по 24 травня 2018 року включно складає 82 733, 11 грн.

Таким чином, сума до відшкодування за період з 13 жовтня 2017 по 24 травня 2018 року становить 82 733,11 грн.

Статтею 34 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтями 1 та 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Для визначення суми компенсації індекс споживчих цін обчислюється шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін, які публікуються Держстатом України за період невиплати заробітної плати.

За період невиплати заробітної плати, тобто з жовтня 2017 по травень 2018, розраховується індекс споживчих цін, який проводиться шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін за даними Держкомстату (жовтень 2017р. - квітень 2018р.), та складає: 1,012 х 1,009 х 1,01x1,015x1,009x1,011x1,008= 107,6%

Приріст індексу споживчих цін: 107,6% - 100% = 7,6%

За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Оскільки індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить:

82 733,11 грн. х 7,6 / 100 = 6 287,7 грн.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом не приймаються, оскільки є необґрунтованими.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Київської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.