Справа № 0240/3296/18-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/3296/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Н.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

04 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Бровко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання протиправними дій державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" щодо не включення ОСОБА_4 загального стажу пільгову вислугу років 5 років 05 місяців 13 днів до вислуги років.

Також, позивач просив зобов'язати державну установу "Вінницька установа виконання покарань (№1)" включити ОСОБА_4 до загального стажу пільгову вислугу років 5 років 05 місяців 13 днів відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Однак, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", яка полягає у відмові у задоволенні заяв ОСОБА_4 від 16.07.2018 та від 26.07.2018 стосовно підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років та зобов'язав Державну установу "Вінницька установа виконання покарань (№1)" повторно здійснити розгляд первинної заяви ОСОБА_4 від 16.07.2018 про призначення йому пенсії за вислугою років, з дотриманням п.12 Постанови ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з врахуванням висновків суду в даній справі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позовних вимог зазначених в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволені, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши, суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_4 в період з 01.08.1990 по 28.12.2017 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно з відомостей зазначених в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28.11.1997 та згідно довідки Міністерства юстиції України ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» від 11.06.2018 за № 9/11-18/я-12, позивач в період з 01.08.1990 по 29.06.1992 був курсантом Санкт-Петербурзького вищого військово-будівельного училища; з 01.10.1992 по 22.07.1994 - курсант Львівського інституту внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ; з 23.07.1994 по 22.08.1994 перебував у відпустці; з 25.08.1994 по 25.11.1997 обіймав посаду Оперуповноважений оперативного відділу Установи ІВ-301/176; 25.11.1997 звільнений з ОВС; з 08.07.1999 по 10.12.1999 працював психологом відділу із соціальної роботи зі спецконтингентом установи ІВ 301/81; 10.12.1999 по 30.08.2002 - психолог відділу із соціально психологічної роботи зі спецконтингентом Стрижавської ВК № 81; з 30.08.2002 по 29.04.2003 обіймав посаду Начальника відділення соціально-психологічної служби Стрижавської ВК №81 УДЦПВП України Вінницькій області Звільнений з ОВС; в період з 08.09.2008 по 30.06.2009 обіймав посаду старшого оперуповноваженого оперативного відділу Вінницької установи виконання покарань управління ДДПВП України у Вінницькій області (№1); в період з 30.06.2009 по 05.05.2010 - начальник відділення соціально-психологічної роботи Стрижавської ВК УДД ПВП України у Вінницькій області (№81); з 05.05.2010 по 01.08.2011 - черговий помічник начальника установи відділу нагляду і безпеки Стрижавської виправної колонії управління ДДПВП України у Вінницькій області (№81); з 01.08.2011 по 03.09.2013 - начальник відділу нагляду і безпеки Стрижавської виправної колонії УДЦПВП України у Вінницькій області; в період з 03.09.2013 по 15.12.2016 - інспектор відділу режиму і охорони Вінницької установи виконання покарань УДПтСУ у Вінницькій області (№1); з 15.12.2016 по 28.12.2017 року - інспектор відділу режиму і охорони державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» (а.с.14).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» №233/ОС-17 від 28.12.2017 позивач був звільнений зі служби в поліції. На час звільнення зі служби вислуга років позивача склала: календарна - 20 років 02 місяця 00 днів та пільгова - 5 років 05 місяців 13 днів. Дана обставина підтверджується витягом з наказу № 233/ОС-17 від 28.12.2017 та довідкою МЮУ ДП «Вінницька установа виконання покарань №1» від 25.07.2018 за №9/17-18/Я-18 (а.с.15).

Згідно з вимогами ст.48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення, осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи, в тому числі, підрозділи Державної пенітенціарної служби України.

Відповідно до п.12 Постанови ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок) , на уповноважений структурний підрозділ покладено обов'язок у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформити всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії та направити їх до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

16 липня 2018 року ОСОБА_4 у зв'язку зі звільненням зі служби в поліції та наявності підстав, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, в якій також просив зарахувати йому пільгову вислугу років, а саме: 05 років 05 місяців 13 днів. У відповідь на вказану заяву відповідач листом від 25.07.2018 за №9/17-18/Я-18 довів ОСОБА_4 зміст ст.ст. 1, 10, 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.17-20).

З огляду на зазначене, позивач повторно 26 липня 2018 року звернувся із заявою до відповідача про надання йому вичерпної відповіді про можливість призначення або не призначення пенсії за вислугу років, та про зарахування йому пільгової вислуги років, а саме: 05 років 05 місяців 13 днів (а.с.21).

03 серпня 2018 року ОСОБА_4 була надана відповідь начальником ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» підполковником внутрішніх справ Григоренком І.В. за №9/8857, яка містила відповідь: «Правових підстав для зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги, згідно норм чинного законодавства України, нажаль не має» (а.с.22).

Не погоджуючись з даними діями позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, виходив з того, що питання щодо аналізу наявності правових підстав для включення до загального стажу позивача пільгового стажу (05 років 05 місяців 13 днів) не відноситься до компетенції відповідача. ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» є лише тим суб'єктом (підрозділом Державної пенітенціарної служби України) через який здійснюється надсилання відповідних документів до Пенсійного фонду для подальшого вирішення питання щодо призначення пенсії звільненій особі.

Однак, виходячи за межі позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що пільгова пенсія враховується саме при призначені пенсії згідно із п.«а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а не при призначенні розміру такої пенсії. Отже, право на пенсію за вислугу років не ставиться в залежності від наявності виключно календарної вислуги. Більше того, норми Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачають пільговий залік вислуги років саме для призначення пенсії.

Разом з цим, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Відповідач своїми листами від 25.07.2018 за №9/17-18/Я-18 та від 03.08.2018 за №9/8857 допустив протиправну бездіяльність, а саме не вчинив дій з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років, чим фактично позбавив останнього на належний розгляд його заяв уповноваженим органом пенсійного фонду України.

Тому, необхідно зобов'язати ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» повторно здійснити розгляд заяви ОСОБА_4 від 16.07.2018 про призначення йому пенсії за вислугою років, в якій, окрім іншого, просив зарахувати йому пільгову вислугу років, а саме: 05 років 05 місяців 13 днів з дотриманням п.12 Постанови ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з врахуванням висновків суду в даній справі.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступні обставини.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.«б» ст.1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п'ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до ч.1 ст.2 вказаного Закону встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Як передбачено до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи:

заява про призначення пенсії (додаток 1);

грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

військово-медичні документи про стан здоров'я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону);

довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк";

копія паспорта.

У відповідності до Додатку 1 вищезазначеного Порядку передбачається певна форма заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Згідно з п.12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Таким чином, чинним законодавством на відповідача покладено обов'язок підготувати і направити документи для призначення пенсії.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до таких висновків:

1) до компетенції Відповідача не належить вирішення питання про наявність підстав (в т.ч. стажу) для призначення чи перерахунку пенсії позивачу;

2) позивачем подавались заяви від 17.07.2018 та 26.07.2018 до відповідача, які не відповідають нормам передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (крім того, колегія суддів зауважує, що відповідачем на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення позивачу було надіслано зразок заяви);

3) на заяви позивача від 17.07.2018 та 26.07.2018 відповідач надавав відповідь згідно з ЗУ "Про звернення громадян", оскільки вимогам Порядку 3-1 вони не відповідали;

4) наказ Міністерства юстиції України Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» №233/ОС-17 від 28.12.2017, в якому зазначено, що календарна вислуга років на день звільнення становить: 20 років 02 місяці 00 днів, а пільгова вислуга років на день звільнення становить: 25 років 07 місяців 13 днів, позивач не оскаржував.

Вказані висновки свідчать, що відповідач при наданні відповіді позивачу діяв в межах законодавства. В свою чергу, суд першої інстанції досліджуючи матеріали справи та надаючи оцінку їм, передчасно вийшов за межі позовних вимог, а саме зазначив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не вчинив дій з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років. А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, оскільки не надав належної оцінки заявам позивача та не визначив, що вони не відповідають затвердженому зразку, який передбачений Порядком №3-1.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, в частині виходу за межі позовних вимог, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати в цій частині, а в решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 залишити без змін.

Крім того, представником позивача в апеляційній скарзі було заявлено вимогу щодо стягнення судового збору та судових витрат на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача.

Однак, колегія суддів зауважує, що в межах ст.139 КАС України відшкодовуються судові витрати позивачам, які не є субєктами владних повноважень лише при повному або частковому задоволенні позову. В даному випадку у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено, а тому колегія суддів приходить до висновку, що понесенні ним судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року скасувати в частині виходу за межі позовних вимог, а саме в частині визнання протиправною бездіяльність Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", яка полягає у відмові у задоволенні заяв ОСОБА_4 від 16.07.2018 та від 26.07.2018 стосовно підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років та зобов'язання Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" повторно здійснити розгляд первинної заяви ОСОБА_4 від 16.07.2018 про призначення йому пенсії за вислугою років, з дотриманням п. 12 Постанови ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з врахуванням висновків суду в даній справі.

В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 залишити без змін.

В стягненні з Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" на користь ОСОБА_4 судових витрат, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 лютого 2019 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.