Справа № 673/2150/18
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/2150/18
РІШЕННЯ

іменем України

07 лютого 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації, яка полягає в обмеженні конституційних прав ОСОБА_1 на соціальний захист та ігноруванні відповідачем своїх повноважень щодо обов'язкового виконання ним індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації вчинити певні дії, а саме усунути порушення конституційних прав ОСОБА_1 на соціальний захист шляхом обов'язкового виконання індивідуальної програми реабілітації позивача №1126 від 21.11.2016 до 21.11.2018 в частині забезпечення позивача лікуванням в санаторіях для спінальних хворих.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є особою з інвалідністю загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату першої групи з 1998 року довічно, яка потребує догляду. Медико-соціальною експертною комісією в індивідуальній програмі реабілітації ОСОБА_1 №1126 від 21.11.2016 до 21.11.2018 визначено, що він потребує лікування у санаторіях для спінальних хворих. Всупереч наведеного, відповідач не здійснює обов'язкове виконання ним індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, чим порушує конституційні права позивача на соціальний захист.

29.01.2019 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить залишити позов без задоволення. Зазначив, що відповідно до пункту 10 Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №187, особи з інвалідністю із захворюваннями нервової системи (з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку) забезпечуються путівками: І і ІІ групи - до санаторіїв (відділень) спінального профілю з лікуванням строком на 35 днів (відповідно до медичних рекомендацій) у порядку черговості. Позивач 07.09.2015 був поставлений на чергу за санаторно-курортною путівкою по спінальному профілю. Проте, протягом 2016 року надійшла 1 путівка, якою був забезпечений інвалід дитинства, що перебував на обліку з 23.01.2014. У 2017 році було закуплено лише 1 путівку згідно постанови Кабінету Міністрів України №110 від 01.03.2017 "Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення деяких категорій інвалідів санаторно-курортними путівками", якою забезпечено інваліда дитинства, що перебував в черзі з 27.08.2013. У 2018 році виділено кошти на закупівлю 1 путівки якою забезпечено інваліда дитинства, що перебував в черзі з 27.08.2014. Станом на 25.01.2019 позивач перебуває в черзі на отримання путівки в санаторію спінального профілю за №1, що свідчить про його забезпечення санаторно-курортними послугами у 2019 році згідно черги.

Звернув увагу на забезпечення ОСОБА_1 путівками в період з 15.10.2006 по 28.11.2006, з 13.10.2007 по 26.11.2007, з 09.12.2009 по 22.01.2010, з 17.10.2011 по 30.11.2011, з 14.07.2015 по 27.08.2015.

Вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №110 "Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення деяких категорій інвалідів санаторно-курортним лікуванням, та внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. №187 і від 31 березня 2015 р. №200", змінено систему закупівлі санаторно-курортних послуг на відшкодування вартості послуг санаторно-курортного лікування (путівки) для осіб з інвалідністю через безготівкове перерахування коштів санаторно-курортним закладам за надані послуги на підставі трьохсторонньої угоди (особа-управління-санаторій).

Тобто, тепер при надходженні відповідних коштів людина зможе самостійно обрати санаторій для оздоровлення, після цього звернутися до управління соціального захисту населення за місцем реєстрації, де перевіряється заклад на відповідність встановленим вимогам. Після цього укладається тристороння угода, яка передбачає безготівкове перерахування коштів санаторно-курортним закладам за надані послуги.

05.02.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов у повному обсязі та постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності відповідача. Зазначив, що згідно з статтею 5 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" та статті 23 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" індивідуальна програма реабілітації №1126 від 21.11.2016 в частині забезпечення ОСОБА_1 лікуванням в санаторіях для спінальних хворих була обов'язковою для виконання відповідачем у період між 21.11.2016 по 21.11.2018, проте, не була виконана. Зазначив, що норми законодавства не дають прав та повноважень відповідачу позбавляти осіб з інвалідністю прав на вибір ними положень тих нормативно-правових актів, які визначають для них найбільший рівень соціального захисту, але зобов'язують його застосовувати положення цих нормативно-правових актів. Вказав, що про систематичне порушення відповідачем Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" свідчить опублікована стаття в газеті "Голос України"» №53 (5803) від 21.03.2014 "Чи зможе інвалід перемогти бюрократів, виборюючи мізерні доплати".

Суд зазначає, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 відкрито провадження в даній відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, частиною 3 вказаної статті визначено, що заявами по суті справи є позов та відзив. Тобто, подання відповіді на відзив не передбачено. Разом з тим, з метою досягнення ефективності справедливого розгляду шляхом забезпечення стороні процесу права представити перед судом ті аргументи, що вона вважає важливими для справи, суд приймає відповідь на відзив позивача до розгляду.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27.11.2018 справу №673/2150/18 передано за підсудністю на розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 відкрито провадження в даній та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з довідкою Хмельницької міської медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 АА №288636 ОСОБА_1 встановлена перша група інвалідності.

З 07.09.2015 ОСОБА_1 поставлений в чергу за санаторно-курортною путівкою по спінальному профілю.

Відповідно до копії журналу обліку осіб, які перебувають на черзі для забезпечення санаторно-курортною путівкою, в період з 2016 по 2018 роки в черзі перебували інші особи, які поставлені в чергу раніше позивача.

Позивачу розроблена Індивідуальна програма реабілітації інваліда №1126 (вікова категорія від 18 і старше), дата заповнення - 21.11.2016, дата контролю за виконанням ІПР - до 1.12.2018, в якій зазначена рекомендація МСЕК, зокрема, в частині санаторно-курортного лікування в санаторіях для спінальних хворих.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 28.10.2018 з вимогою обов'язкового виконання Управлінням соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації індивідуальної програми реабілітації ОСОБА_1 від 21.11.2016 за №1126 в частині забезпечення його санаторно-курортним лікуванням в санаторіях спінального профілю.

За результатами розгляду вказаної заяви, Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області повідомило позивача листом від 14.11.2018 №467/01-26 про те, що відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №187 "Про затвердження Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад" особи з інвалідністю із захворюваннями нервової системи (з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку) забезпечуються путівками І і ІІ групи - до санаторіїв (відділень) спінального профілю з лікуванням строком на 35 днів у порядку черговості. Позивача поставлено на облік по спінальному профілю згідно довідки 0-70 від 25.06.2015. Протягом 2016-2018 років путівками спінального профілю забезпечувались особи з інвалідністю, які перебували на черзі з 2013 року. Станом на 08.11.2018 позивач перебуває в черзі на отримання путівки в санаторії спінального профілю №1 та отримає її при надходженні коштів. Повідомлено, що 20.08.2018 було направлено лист на Департамент соціального захист населення м. Хмельницького щодо додаткової потреби в коштах для забезпечення осіб з інвалідністю санаторно-курортним лікуванням в тому числі і по спінальному профілю. Позивач, вважаючи незабезпечення його лікуванням у санаторіях для спінальних хворих таким, що порушує конституційні права позивача на соціальний захист, звернувся з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров'я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Частинами 6, 9 статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" визначено, що особи з інвалідністю і діти з інвалідністю за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками. Порядок та умови забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю лікарськими, технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки технічних та інших засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначає Кабінет Міністрів України.

Механізм забезпечення структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій санаторно-курортними путівками (далі - путівками) до санаторно-курортних закладів відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" визначав Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №187, в редакції, чинній до 22.08.2018.

З 22.08.2018 зазначений механізм визначений Порядком забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №187, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №633.

За змістом пунктів 10 вказаних Порядків, особи з інвалідністю із захворюваннями нервової системи (з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку) забезпечуються путівками I і II групи - до санаторіїв (відділень) спінального профілю з лікуванням строком на 35 днів (відповідно до медичних рекомендацій) у порядку черговості.

Таким чином, путівками до санаторно-курортних закладів згідно з медичними рекомендаціями особи з інвалідністю забезпечуються в порядку черговості.

Згідно з матеріалами справи наявність осіб яким законом надано право на отримання путівок до санаторно-курортних закладів у співвідношенні до кількості наявних путівок зумовила виникнення черговості в отриманні бажаної позивачем путівки.

Суд зауважує, що положення статті 24 Конституції України закріплює, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації не мало права надавати перевагу будь-кому з осіб даної категорії та змінювати черговість надання путівок, оскільки це призвело б до порушення конституційних прав інших осіб, які перебувають (перебували) у відповідній черзі.

Крім того, суд враховує, що позивач в 2019 році перебуває першим в черзі.

Посилання позивача на статтю в газеті "Голос України" №53 (5803) від 21.03.2014 "Чи зможе інвалід перемогти бюрократів, виборюючи мізерні доплати" суд оцінює критично, оскільки остання містить та відображає лише суб'єктивні судження.

Таким чином, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації, яка полягає в обмеженні конституційних прав ОСОБА_1 на соціальний захист та ігноруванні відповідачем своїми повноважень щодо обов'язкового виконання ним індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позовна вимога щодо зобов'язання Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації вчинити певні дії, а саме усунути порушення конституційних прав ОСОБА_1 на соціальний захист шляхом обов'язкового виконання індивідуальної програми реабілітації позивача №1126 від 21.11.2016 до 21.11.2018 в частині забезпечення позивача лікуванням в санаторіях для спінальних хворих є похідною від першої вимоги та не належить до задоволення, оскільки відсутні ознаки протиправності бездіяльності щодо не забезпечення ОСОБА_1 лікуванням в санаторіях для спінальних хворих.

Суд також вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню вимогу постановити окрему ухвалу щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю", з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Вказана стаття дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли.

Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення. Окрема ухвала є й реакцією на ті порушення, що не усуваються рішенням.

Суд вважає за потрібне зазначити, що постановлення окремої ухвали є правом суду, а тому вимога позивача в цій частині не може розглядатися як позовна, оскільки вона стосується не вимог до відповідача, а пропозицій до суду, який розглядає адміністративну справу.

У даному випадку, з врахуванням відсутності ознак протиправності бездіяльності відповідача щодо не забезпечення ОСОБА_1 лікуванням в санаторіях для спінальних хворих, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали відповідно до вимог статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем спростовано, а позивачем не доведено правомірність позовних вимог.

За змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 лютого 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації (вул. Миру 39, м. Деражня, Хмельницька область, 32200 , код ЄДРПОУ - 03198405)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап