Справа № 431/6836/18
Суддя: Воронкін О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/6836/18
Провадження № 2-а/431/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Воронкіна О.А.,

за участю секретаря судового засідання Савкової Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільськ адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Станично-Луганський ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 825967 від 01.12.2018 року,

встановив:

Позивач звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до інспектора СРПП Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Станично-Луганський ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 825967 від 01.12.2018 року в котрому зазначає, що він 01.12.2018 року приблизно о 14-45 годині дійсно керував транспортним засобом Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 на автошляху Р-22 та побачивши, що перед ним рухався автомобіль, який збавив швидкість до 30 км./год., а також переконавшись, що перешкоду іншим транспортним засобам він не створює, зустрічна смуга вільна здійснив його обгін на прямій ділянці дороги, видимість якої не обмежена. В цей час, на 42 км. цього автошляху його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що він здійснив обгін іншого транспортного засобу на шляхопроводі, чим порушив п. 14.6 (г) ПДР України. Він намагався пояснити інспектору, що діяв відповідно до чинних правил дорожнього руху та просив надати докази, але на наведені ним аргументи інспектор не відреагував, відеодокази не надав і в процесі дискусії склав постанову за порушення п. 14.6 (г) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а тому постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з наступних підстав. В порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, інспектор не розяснив йому права та обовязки, визначені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 307-308, 268, 287-289 КУпАП. Крім того, відмовив у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю скористатися юридичною допомогою, інспектором не надано можливості користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини неможливості залучення адвоката. Крім того, до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. До того ж вважає, що працівник патрульної поліції не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи. Крім того, поліцейський не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначав, що не згоден з вказаними в постанові поліцейського патрульної поліції фактами. Винним себе не визнає, правил дорожнього руху не порушував та йому не було повідомлено про будь-яке вчинене порушення зазначених правил, вважає, що його вина у скоєнні правопорушення не була доведена поліцейським. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 825967 від 01.12.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, звернувся до суду з заявою, в котрій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач інспектор СРПП Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 825967 від 01.12.2018 року, ОСОБА_1 01.12.2018 року о 14-45 годині керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 на АД Р 22 42 км., здійснив обгін на шляхопроводі, чім порушив п.п. 14,6 (г) ПДР.

Відповідачем дані обставини не спростовані.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку спірним є питання щодо наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а саме: порушення водієм правил обгону, і яке є підставою для накладення штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач вважає що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП винесена в порушення п. 14.6 «г» ПДР України - необґрунтовано і не законно.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Ч.3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Викладене свідчить про складання постанови про правопорушення за межами часу події відносно якої накладено адміністративне стягнення, чим грубо порушено законодавство і права позивача.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Незаконно розглянувши справу, відповідач не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, Відповідач проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом вживались заходи щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, однак, відзиву проти позову відповідач не надав, жодних доказів своєї правомірності дії при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення суду не надав.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 187 № 825967 від 01.12.2018 року підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 122, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 33, 122, 247, 258, 268, 276, 283 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Станично-Луганський ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 825967 від 01.12.2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО 18Т № 825967 від 01.12.2018 року.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Воронкін