Справа № 640/19154/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 січня 2019 року м. Київ № 640/19154/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши заяву державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ к м. Києві Норки Євгена Віталійовича про заміну сторони виконавчого провадження АСВП № 52457148 за виконавчим написом нотаріуса про стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє" заборгованості в сумі 31 799,18 грн,

стягувач боржникТовариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Норка Євген Віталійович (далі по тексту - заявник) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із поданням про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження ВП №52457148 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" на Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС".

Вказана заява мотивована правонаступництвом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" за договором факторингу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2018 року подання державного виконавця призначено до судового розгляду.

В судове засідання 11 грудня 2018 року представники учасників справи не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подану заяву, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини першої та другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Частина п'ята статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції правонаступництво - це перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження допускається лише у разі вибуття однієї із сторін - стягувача або боржника внаслідок правонаступництва.

Частина перша статті 512 Цивільного кодексу України визначає, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Наявні у справі докази підтверджують, що постановою Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Норки Євгена Віталійовича від 04.10.2016 відкрито виконавче провадження ВП №52457148 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №698 від 11.07.2016 про стягнення боргу у сумі 31 799,18 грн., боржник - ОСОБА_2; стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "РАНТЬЕ".

Суд встановив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Серет" (фактор) укладено договір факторингу від 28 лютого 2017 року №28/02-1, за умовами якого клієнт передає фактору, а фактор набуває право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, що міститься у додатку №1 до договору.

Відповідно до пункту 4.3 договору факторингу права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, переходять до фактора від клієнта після підписання відповідного акта прийому-передачі прав вимоги.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Проте, суд звертає увагу на відсутність у справі доказів, які б підтверджували право переходу до Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" права стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, а також самого кредитного договору, а також доказів наявності суми боргу ОСОБА_2 перед банком.

При цьому суд не приймає до уваги наданий заявником витяг з додатку №2 до договору факторингу в якості доказів переходу права вимоги, оскільки цей документ не підписаний уповноваженими представниками сторін, містить від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "РАНТЬЕ".

У справі відсутні докази, які б підтверджували, що Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" є правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Серет", а надана заявником копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не підтверджує таких обставин.

Такими чином, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження - стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "РАНТЬЕ", на Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" та про необхідність відмови у задоволенні подання державного виконавця.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у Головному державному виконавцю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Норкі Євгену Віталійовичу у задоволенні подання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Арсірій Р.О.