Справа № 815/1646/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1646/18

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенка О.В., Кравченка К.В.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на порушення Міністерством оборони України ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що полягала в ненаданні відповіді на його запити від 07 березня 2018, просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виражена у ненаданні відповіді на два запити; зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 відповіді на два запити від 07 березня 2018; стягнути з Міністерством оборони України на його користь 100000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 25 червня 2018 ухвалено рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Суд першої інстанції: визнав протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо ненадання відповідей на запити на отримання інформації позивача від 07 березня 2018; зобов`язав Міністерство оборони України надати відповіді на запити ОСОБА_1 про отримання інформації від 07 березня 2018;У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Приймаючи означене рішення суд попередньої інстанції виходив з того, що за результатами розгляду Міністерством оборони України запитів позивача, ОСОБА_1 фактично не було надано відповіді у встановлені законом строки, чим порушено його право на одержання письмової відповіді про результати розгляду його запиту на інформацію, закріпленого положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Разом з тим, Одеський окружний адміністративний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог стосовно відшкодування моральної шкоди, так як ОСОБА_2 не обґрунтував цих вимог та не навів переконливих доказів того, що така шкода була йому завдана діями чи бездіяльністю Міністерства оборони України та заподіяно моральних чи фізичних страждань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати у частині відмови у задоволенні адміністративного позову та задовольнити позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди у повному обсязі.

У поданій апеляційній скарзі Міністерство оборони України, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав на те, що запити ОСОБА_1 від 07 березня 2018 надійшли до Міністерства оборони України (Відділу по роботі з громадянами та доступу до публічної інформації Департаменту інформаційно-організаційної робот та контролю Міністерства оборони України) на електронну адресу 07 березня 2018. 12 березня 2018, на вказану позивачем у запитах електронну адресу, була надіслана відповідь на один із запитів, а саме, надіслані контакти Міністерства оборони України з додатковою інформацією. 04 квітня 2018 позивачу була надана відповідь на другий запит від 04 квітня 2018 за №116/2/2/4797. Зважаючи на це, міністерство вважає, що всі відповіді на запити позивача були йому надані ще до його звернення з позовом.

Так як від Міністерства оборони України надійшла заява про розгляд справи без їх участі, а ОСОБА_1 , сповіщений по час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, не з`явився у судове засідання, суд апеляційної інстанції визнає за необхідне розглянути справу у письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з`ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно до ст.19, цього ж Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні, запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» регламентовано, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 березня 2018 засобами електронної пошти, на електронну адресу Міністра оборони України ОСОБА_1 направив два запити на отримання інформації, в яких просив підтвердити або спростувати твердження про підпорядкованість усіх без винятку військових частин, зокрема військової частини НОМЕР_1 , Міністерству оборони України та підтвердити, що держава не забезпечила Міністерство оборони України державною електронною скринькою (на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 ). В запитах на інформацію вказується адреса електронної скриньки запитувача: mark.zadorozhnyі@outlook.com.

В листі №298/5/9067/С від 11 травня 2018 (а.с. 25) зазначено про отримання запитів ОСОБА_1 та було визначено як звернення громадян.

Як вбачається з листа №266/240 від 22.05.2018 року, запити ОСОБА_1 від 07.03.2018 року, надійшли на електронну адресу відповідача та після попереднього розгляду запити були кваліфіковані як «звернення громадян».

12 березня 2018 один із запитів було зареєстровано у Системі електронного документообігу (СЕДО) 0а №З-2478 та направлено до Генерального штабу Збройних сил України для опрацювання відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Про другий запит вказано, що: «…надано контакти Міністерства оборони України, які розміщено на офіційному сайті».

Цього ж дня, 12 березня 2018 року, відповідачем було надано відповідь на запит ОСОБА_1 щодо державного забезпечення Міністерства оборони України державною електронною скринькою та надано контакти Міністерства оборони України, на підтвердження чого відповідачем надано витяг з електронної поштової скриньки на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2

Судом встановлено, що 12 березня 2018 запит ОСОБА_1 щодо надання інформації про підпорядкованість військових частин, зокрема військової частини НОМЕР_1 , Міністерству оборони України було зареєстровано в системі електронного документообігу (СЕДО) за №3-2478 та направлено за належністю до Генерального штабу Збройних сил України для опрацювання відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління планування штабу Командування Сухопутних військ Збройних сил України ОСОБА_3 від 04 квітня 2018 №116/2/2/4797, звернення ОСОБА_1 щодо підтвердження або спростування твердження про підпорядкованість усіх без винятку військових частин Міністерству оборони України було розглянуто. Позивача повідомлено, що військові частини (установи, заклади), які сформовані на підставі вимог наказів (директив) Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України, входять до складу Збройних сил України та підпорядковуються Міністерству оборони України через відповідні органи військового управління, зокрема військова частина НОМЕР_1 підпорядкована військовій частині НОМЕР_2 .

При цьому, відповідач не надав суду першої інстанції будь-яких доказів направлення ОСОБА_1 відповіді на його запити, за вказаною ним у запитах електронною адресою, а витяг з електронної поштової скриньки не містить такої інформації і витяг з електронної поштової скриньки.

Таким чином, доводи представника відповідача щодо своєчасності надання відповіді на запити ОСОБА_1 від 07 березня 2018 не спростовані дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується і визнає правильними висновки Одеського окружного адміністративного суду де йдеться про порушення посадовими особами Міністерства оборони України вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». Дійсно, хоча запити ОСОБА_1 ознак звернення, у розумінні норм ст. ст.1, 3 Закону України «Про звернення громадян» не містили, і він звертався із запитом на отримання публічної інформації, Міністерство оборони України самостійно визначило характер цих запитів як «звернення громадян» та розглянуло, керуючись нормами Закону України «Про звернення громадян».

Зважаючи на це, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що позивачу фактично не було надано відповіді у встановлені законом строки, чим порушено право ОСОБА_1 на одержання письмової інформації за результатами розгляду його запитів від 07 березня 2018 стосовно надання відповіді, закріпленого положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Викладене в апеляційній скарзі Міністерства оборони України твердження про надання публічної інформації 12 березня та 04 квітня 2018 за №116/2/2/4797 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а тому не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про протиправність рішення суду першої інстанції стосовно відмови йому у стягненні з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України: «Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень».

Оскільки у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 не зазначив, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та не надав доказів наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, і наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Не підтвердив будь-якими доказами факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі ОСОБА_1 оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, суд апеляційної інстанції визнає правильним та обґрунтованим рішення Одеського окружного адміністративного суду про відмову позивачу у задоволенні цих вимог.

За таких підстав суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана їм правова оцінка.

Рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні сторонами фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

Тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 та Міністерства оборони України не убачається.

Керуючись: ст. ст. 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: