Справа № 727/14129/18
Суддя: Волошин С. О.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/19/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді: Волошина С.О.

при секретарі: Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у порядку ст.286 КАС України адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (м.Чернівці, вул.Текстильників, 8 А корп.1, кв.23) до поліцейського УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: м.Чернівці, вул.Заводська, 22) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до відповідача поліцейського УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 16.12.2018 року рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення №795652, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., за те, він 16.12.2018 року, о 10 год. 33 хв. за адресою м. Чернівці, вул. Гагаріна, 7 керуючи транспортним засобом не виконав вимоги наказових знаків, чим порушив п. 8.4.г. ПДР.

Позивач з винесеною постановою не погодився, та вказав, що 16.12.2018 року дійсно рухався по вулиці Гагаріна, 7 в м. Чернівці в напрямку центру, проте жодних наказових знаків не порушував. Постанова не відображає дійсних обставин справи, за даною адресою відсутні будь-які наказові знаки і він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КупАП.

Крім цього, вказував що постанова є незаконною, оскільки розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи.

Посилаючись на ст.ст.247, 255, 258, 276, 283 КУпАП, просив визнати дії рядового поліції УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ №795652 від 16.12.2018 року.

Згідно ст.286 ч.1 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці провадження у справі відкрито та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

23.01.2019 року Відповідачем спрямовано на адресу суду відзив на адміністративний позов в якому відповідач зазначив, що вказаний позов є необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства.

Зокрема відповідач вказував, що 16.12.2018 року приблизно о 10 год. 36 год. поліцейським роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції ОСОБА_2, під час патрулювання, було виявлено, що водій автомобіля Daewoo Sens з д.н.з. СЕ06453АН, в м. Чернівці, вул. Гагаріна, 7 порушив вимоги наказового знаку 4.1, «Рух прямо», чим порушив пункт 8.4 «г» Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що наказові знаки показують обовязкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП поліцейським, було розяснено Позивачеві його права як громадянина України передбачені: 63 Конституції України, та ст.268 КУпАП та відповідно до ч.1 ст.283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Негайно, після закінчення розгляду справи, капрал поліції ОСОБА_2 відповідно до ст. 285 КУпАП оголосила винесену постанову серії ЕАВ №795652 від 16.12.2018 року.

Вказував, що на відеозаписі, що здійснювався безпосередньо під час розгляду справи Відповідачем зафіксовані пояснення позивача протилежного змісту. Так, о 10 год. 34 хв. 48 с. Позивач в процесі спілкування з Відповідачем пояснив характер свого руху та визнав порушення вимог наказового знаку. Також він пояснив, що наказовий знак він бачиш та свідомо вчинив порушення. Зазначений запис з нагрудної камери поліцейського також підтверджує, що відповідачем було повністю дотримано процедуру розгляду справи, відповідач виніс рішення добросовісно, розсудливо, в суворій відповідності до норм чинного законодавства.

Вважав, що посилання позивача щодо того, що за адресою вул. Гагаріна, 7 в м. Чернівці відсутні наказі знаки є неналежним та не може бути підставою для скасування постанови, оскільки в постанові вказане фактичне місце зупинки транспортного засобу позивача та місце розгляду справи а не конкретне розташування дорожнього знаку, вимоги якого порушив позивач (що в повній мірі визнавалося ним під час розгляду справи).

Зазначав, що вказані в позові обставини не вказують на жодне порушення з боку субєкта владних повноважень, яке могло б слугувати підставою для скасування винесеного рішення. В діях Позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Поліцейський патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, предявив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕАВ № 795652 від 16.12.2018 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи Позивача безпідставні, необґрунтовані. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

28.01.2019 року позивач спрямував на адресу суду заперечення на відзив, де вказав, що працівник поліції Матіос пояснив йому що він порушив знак 4.1 і він вважав що це знак про заборону розвороту по вул.Гагаріна в напрямку ж/д вокзалу, а тому він пояснив що бачив знак. Однак, він не визнавав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Також вказує, що на відео видно як він просив постанову, оскільки має намір її оскаржувати. Крім цього, правник поліції обманював, що ніби то у нього є відео з підтвердженням вчинення мною порушення. Працівник поліції наполягав, щоб він сплатив штраф на місці, однак він не сплатив штраф, оскільки не порушував ПДР.

Позивач в судове засідання не зявився, спрямував на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.4 ст.229 КАС України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без сторін на підставі наявних у ній матеріалів.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В ч.1 ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави .

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.286 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Суд, виходячи з даних вимог закону, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 16.12.2018 року рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення №795652, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.9-10).

Відповідно до зазначеної постанови від 16.12.2018 року, позивач ОСОБА_1 16.12.2018 року, о 10 год. 33 хв. за адресою м. Чернівці, вул. Гагаріна, 7 керуючи транспортним засобом Daewoo Sens з д.н.з. СЕ06453АН не виконав вимоги наказових знаків, чим порушив п. 8.4.г. ПДР (а.с.9-10).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Однак, процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст.280 КУпАП не з'ясовувалися.

Відповідач не надав суду жодного доказу, що позивач керуючи транспортним засобом Daewoo Sens з д.н.з. СЕ06453АН, по вул. Гагаріна, 7, здійснив маневр у вигляді розвороту, а тому суд приймає доводи позивача як такі, що підтверджені матеріалами справи і вважає, що факт порушення позивачем ч.1 ст.122 КУпАП не доведений.

Крім цього, з переглянутого в судовому засіданні відео з боді камер поліцейських вбачається, що початок запису відео розпочинається з моменту спілкування працівників поліції з водієм. З представлених відео доказів не вбачається самого факту вчинення водієм адміністративного правопорушення, а саме вчинення позивачем по вулиці Гагаріна, 7 в м.Чернівці, порушення вимоги знаку 8.4 «г» ПДР України, який показує обовязкові напрямки руху або дозволяє деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження», а також не вбачається чіткого визнання факту порушень правил дорожнього руху з боку позивача. Навіть за умови визнання вини позивачем ОСОБА_1 це не звільняє уповноважений орган щодо необхідності надання доказів правомірності свого рішення та підтвердження належними доказами, зокрема відео чи фото фіксації факту вчинення правопорушення, показами свідків, тощо.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Вина позивача ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного ст.19 Конституції України, ст.ст.245, 251, 252, 254, 268, 279, 280, 283, 287 КУпАП, ст.ст.5, 6, 9, 10, 11, 12, 72, 77, 241-246, 257-263, 286 ч.4, 295 КАС України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (м.Чернівці, вул.Текстильників, 8 А корп.1, кв.23) до поліцейського УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: м.Чернівці, вул.Заводська, 22) про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №795652 від 16.12.2018 року винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ С.О.Волошин