Справа № 465/1958/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року№ 857/3467/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС на рішення Франківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2018 року у справі №465/1958/18 (суддя Кузь В.Я., рішення ухвалено о 9/01 год, м.Львів) за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - заступник начальника Чернівецької митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням Жижиян Іван Євгенович, про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення судових витрат та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької митниці ДФС (далі - Митниця) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 30.03.2018 №0320/40800/18 (далі - Постанова) та закрити провадження у справі

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Скасовано Постанову. Стягнуто з Митниці на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені з розгляду справи в сумі 6043,15 грн та судовий збір у розмірі 704,80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права та посилаючись на окремі обставини справи вказує, що позивача обґрунтовано притягнуто до відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України (далі - МК) строку доставки транспортних засобів до митного органу призначення. Зазначає, що факт ремонту транспортного засобу не входить до переліку обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб, а підприємства технічного обслуговування транспортних засобів не є установами (організаціями), які уповноважені на видачу документів щодо засвідчення наявності або відсутності фактів виникнення обставин непереборної сили.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 КАС, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт поломки двигуна транспортного засобу підтверджується матеріалами справи і відповідачем не оспорюється. Така несправність виникла незалежно від волі позивача і спричинила пошкодження транспортного засобу, яке потребувало певного часу для відновлення можливості самостійного руху автомобілем.

При цьому, цей суд визнав безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) вирішення цього питання належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такі висновки суду першої інстанції по суті спору відповідають встановленим обставинам справи, однак зроблені з порушенням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що, що 01.02.2018 старшим державним інспектором ВМО №3 митного поста «Кельменці» (далі - м/п) Митниці Бойком П.П. було складено протокол про порушення митних правил №0320/40800/18 (далі - Протокол) щодо ОСОБА_1 У ньому зафіксовано, що 01.02. о 13/33 год на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Мамалига-Крива» м/п Митниці прибув автомобіль марки «MERCEDES-BENS ML3020», реєстраційний номерний знак «НОМЕР_2», країна реєстрації Україна, який слідував з України в Молдову, під керуванням громадянина України ОСОБА_4 В даному транспортному засобі в якості пасажира також слідував ОСОБА_1

Під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка містилася в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС ДМСУ було встановлено, що 28.09.2017 позивач ввіз на митну територію України через автомобільний пункт-пропуску «Грушів-Будомєж» Львівської митниці ДФС (далі - Митниця-2), у митному режимі транзит, в строк на 10 діб, автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номерний знак «НОМЕР_3» країна реєстрації Польща, кузов НОМЕР_4 (далі - ТЗ).

Однак в термін до 08.10.2017, так і станом на 01.02.2018 ТЗ за межі митної території України вивезено не було (а.с.48-55).

До Протоколу позивачем було надано пояснення оформлене протоколом опитування по справі про порушення митних правил №0320/40800/18. У вказаних поясненнях заначено, що 28.09.2017 він справді ввіз ТЗ на митну територію України, однак після в'їзду в авто спричинилась поломка. Даний ТЗ він завіз на станцію технічного обслуговування де встановили поломку паливної системи з капітальним ремонтом двигуна. Про даний факт 29.09.2017 ним повідомлено Митницю-2 (а.с.56-57).

Справу про порушення митних правил призначено до розгляду на 02.03.2018 о 14/00 год.

02.03.2018 позивачем до Митниці подано клопотання в якому зазначено, що 23.02.2018 у зв'язку із закінченням ремонтних робіт ТЗ останній вивіз ТЗ через автомобільний пункт-пропуску «Грушів-Будомєж» Митниці-2. До нього було долучено копію заяви від 29.09.2017, що надсилалась Митниці-2 про факт поломки автомобіля; копія довідки фізичної особи підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП) про зберігання та місцезнаходження автомобіля від 23.02.2018; копія Акту приймання-передачі виконаних робіт від 23.02.2018 (далі - Акт); копія наряду-замовлення від 29.09.2017 №25 (далі - Наряд замовленя); копія товарного чеку №25 від 23.02.2018 (далі - Товарний чек); копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФОП (а.с.63-70).

На підставі Протоколу, 30.03.2018 Митницею прийнято Постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн (а.с.5-9).

За змістом частини третьої статті 470 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 95 МК для автомобільного транспорту встановлюється такий строк транзитного перевезення: 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). При цьому до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 192 МК, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний:1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Тобто, до строку транзитного перевезення не включається час дії обставин непереборної сили.

Разом з тим, у частині першій статті 460 МК вказано, що вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок дії обставин непереборної сили не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Позивач на підтвердження обставин непереборної сили посилався на те, що він не міг вчасно вивезти ТЗ у зв'язку з значною поломкою, що унеможливлювала експлуатацію автомобіля.

З матеріалів справи видно, що 29.09.2017 ОСОБА_1 повідомляв Митницю-2 про неможливість вивезення за межі митної території України ТЗ з причин поломки двигуна автомобіля (а.с.10).

Це зокрема, підтверджується Актом та Товарним чеком, Нарядом-замовлення (а.с.14-17).

Відповідно до пункту 2 розділу 8 «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що факти поломки та ремонту ТЗ не були спростовані в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції, як і не наведені в доводах апеляційної скарги. Доказів того, що позивач все ж міг вивезти ТЗ за межі митної території України у встановлені строки, відповідачем не надано.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що доводи Митниці про відсутність обставин непереборної сили в розумінні статті 192 МК були обґрунтовано відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки контролюючим органом не доведено здатність експлуатації ТЗ у зв'язку з його поломкою та можливість вивезти автомобіль позивачем в передбачений законом термін.

Посилання скаржника на обов'язкове підтвердження обставин непереборної сили сертифікатом торгово-промислової палати є безпідставними. Аналіз положень статей 14 та 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» свідчить про обов'язковий характер відповідного висновку (сертифікату) торгово-промислової палати у випадку його наявності, вимог щодо обов'язкового підтвердження обставин непереборної сили саме документами торгово-промислових палат законодавство України не містить.

Наведене узгоджується із висновком Верховного Суду, у подібній справі, що викладений у постанові від 2 жовтня 2018 року №К/9901/16989/18.

Відтак, враховуючи належне повідомлення митного органу у встановлений термін, наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений законом строк доставити транспортний засіб за межі митної території України, а також дій з боку позивача, спрямованих на запобігання порушень митних правил апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність оскаржуваної Постанови та наявність правових підстав для її скасування.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вимогами частини четвертої статті 288 КупАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Верховний Суд України у постановах від 13 грудня 2016 року та 31 січня 2017 року №№21-1410а16 21-1493а16 вказав, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП статей 2-4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, позивач за оскарження Постанови не мав платити судовий збір. Сплачені ним кошти, згідно квитанції від 06.04.2018 №65257 у розмірі 704,80 грн за його заявою можуть бути йому повернуті судом першої інстанції відповідною ухвалою.

Згідно частини четвертої статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, однак при цьому не врахував того, що позивач за нормами частини четвертої статті 288 КУпАП не мав обов'язку сплачувати судовий збір, крім цього скасовуючи рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності він одночасно має право закрити справу про адміністративне правопорушення, то апеляційний суд визнає можливим, у зв'язку із неповнотою резолютивної частини рішення суду, змінити його шляхом внесення змін.

Керуючись статтями 271, 272, 286 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2018 року змінити, замінивши абзаци перший-четвертий резолютивної частини цього рішення трьома абзацами такого змісту:

«Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 30 березня 2018 року №0320/40800/18 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Чернівецької митниці ДФС () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) судові витрати понесені з розгляду даної справи в сумі 6043 (шість тисяч сорок три) гривня 15 (п'ятнадцять) копійок.».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула