Справа № 360/2972/18
Суддя: Унятицький Д. Є.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/2972/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретаря - Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БПП в с.Чайка УПП в Київській області ДПП Давиденка Артема Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 18 грудня 2018 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 425 грн. Зі змісту постанови вбачається, що він керуючи транспортним засобом 18 грудня 2018 року о 16 годині 27 хвилин нібито не увімкнув світло фар у темну пору доби, чим порушим вимоги п.19.1 Правил дорожнього руху. З постановою не згоден, оскільки зазначене адміністративне правопорушення не вчиняв. Просив визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а справу закрити.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив, відповідно до якого проти позову заперечував, мотивуючи тим, що позивач визнає той факт, що рухався у темну пору доби із вимкненим ближнім світлом фар. За вказане правопорушення передбачена відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач діяв в межах повноважень. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідає встановленим відповідачем обставинам. Крім того зазначив, що закриття провадження не відноситься до повноважень суду, а відноситься до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи. Вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП категорично заперечував, пояснивши, що рухався із увімкненим ближнім світлом фар. Вимкнув його після зупинки на вимогу відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, відеозапис наданий відповідачем, вислухавши покази свідка ОСОБА_3 судом встановлено, що 18 грудня 2018 року відповідачем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що він 18 грудня 2018 року о 16 годині 27 хвилин на 45 кілометрі автодороги Київ-Ковель керував транспортним засобом в темну пору доби та не ввімкнув фари в режимі ближнього світла, чим порушив п.19.1 ПДР України.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за, крім іншого, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Пунктом 19.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

З показів свідка ОСОБА_3 вбачається, що 18 грудня 2018 року коли виїжджали з чоловіком та дитиною, на вулиці було темно, чоловік увімкнув фари ближнього світла і до зупинки транспортного засобу відповідачем не вимикав їх.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис наданий відповідачем показів свідка не спростовує, та не доводить порушення позивачем п.19.1 Правил дорожнього руху. Відеозапис містить дані щодо спілкування невстановлених осіб між собою на автодорозі поруч з патрульним автомобілем та іншим транспортним засобом, що не рухається.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 3 частини 1 статті 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вказаних обставин, оскільки відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, наданий відповідачем відеозапис даних щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення не містить, посилання відповідача на визнання позивачем своєї вини не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, то постанову необхідно скасувати.

Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналогічні повноваження передбачені ч. 3 ст. 286 КАС України, відповідно до якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто приписами ст. 293 КУпАП та ч.3 ст. 286 КАС України передбачено, що при скасуванні постанови повинно бути прийнято рішення про надіслання справи на новий розгляд або закриття справи. Зазначеними нормами не передбачена можливість лише скасування постанови.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи викладене, оскільки відсутні підстави для надіслання справи на новий розгляд, то справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 122, 251, 254, 287 КУпАП, керуючись ст.286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БПП в с.Чайка УПП в Київській області ДПП Давиденка Артема Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Давиденка Артема Романовича від 18 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Головуючий-суддяД.Унятицький