Справа № 283/2537/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2019 року

Київ

справа №283/2537/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45240/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу №283/2537/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Шевчук С.М., суддів: Бучик А.Ю., Майора Г.І.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною відмову УПФУ в Малинському районі в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позов обґрунтував тим, що він 01.12.2016 звернувся до УПФУ в Малинському районі із заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років на підставі ст.55 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках та є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Проте, відповідачем відмовлено в призначенні пенсії з підстав того, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю видане Малинською районною державною адміністрацією, а не Житомирською обласною державною адміністрацією.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову УПФУ в Малинському районі Житомирської області в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на умовах, визначених нормою ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на п'ять років як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років станом на 1 січня 1993 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області призначити ОСОБА_2 з 24 грудня 2016 року пенсію за віком на умовах, визначених нормою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожив у цій зоні не менше чотирьох років.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року скасовано постанову Малинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2016 року та ухвалено нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Як встановлено, ОСОБА_2 з 26.04.1986 по даний час проживає в м. Малині, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю згідно з Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991.

01.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років на підставі ст. 55 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках та є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. До вказаної заяви позивач додав копію посвідчення громадянина, який постійно проживав на території посиленого радіоекологічного контролю у 1988-1992 роках серії НОМЕР_1, виданого 08.12.1992 Малинською райдержадміністрацією.

Листом від 02.12.2016 №7343/03 відповідач відмовив позивачу у призначенні вказаної пенсії з підстав надання позивачем посвідчення серії НОМЕР_1, виданого не уповноваженим органом.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позову виходив з того, що належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивував своє рішення тим, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсій зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, видане уповноваженим органом, а оскільки у даному випадку надане позивачем посвідчення вказаним критеріям не відповідає, так як видано не уповноваженим органом, тому підстав для користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсій зі зменшенням пенсійного віку, у позивача немає.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі по станову суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з положенням частини третьої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами статті 55 цього Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Згідно з п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 (у редакції, чинній на час видачі позивачу посвідчення - 08.12.1992), посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції від 19 грудня 1991 р. із змінами і доповненнями від 1 липня 1992 р.), іншими актами законодавства України.

Пунктом 10 Порядку №501 передбачено, що видача посвідчень провадиться, зокрема, потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання. При цьому, громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, посвідчення видаються за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Як встановлено судом, довідкою, виданою 27.10.2016 №17/08-04/53 УПСЗН Малинською РДА, підтверджено, що позивач 08.12.1992 отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія В-1 №210551 (категорія 4).

Також встановлено, що позивач з 25.08.1982 по даний час працює в ПАТ "Вайдманн-МПФ" (до 30.04.2010 - Малинська паперова фабрика).

Отже, Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Оскільки належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, позивач має право на користування пільгами, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах Верховний Суд сформулював раніше, зокрема, у постановах від 19 червня 2018 року (справа № 287/39/17) та 22 серпня 2018 року (справа №289/193/17).

З урахуванням наведеного, правильними є висновки суду першої інстанції про необґрунтованість відмови пенсійного органу у призначення позивачу пенсії та наявність підстав для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років на підставі ст. 55 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках та є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції скасував судове рішення, яке відповідає закону, Суд приходить висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанції повністю та залишення в силі судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року у справі №283/2537/16-а скасувати і залишити в силі постанову Малинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

О.П. Стародуб ,

Судді Верховного Суду