Справа № 640/19141/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

30 січня 2019 року м. Київ№ 640/19141/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., при секретарі судового засідання Чуб Н.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої

служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві

третя особа Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень

Управління державної виконавчої служби Головного територіального

управління юстиції у м. Києві Шатохін Олександр Павлович

про визнання протиправною та скасування постанови від 10 жовтня 2016 року

№52379065

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохін Олександр Павлович, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 10.10.2016 про стягнення виконавчого збору у розмірі 434 742 грн в межах виконавчого провадження №52379065.

Окрім того, разом з позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду. Зокрема, у вказаній заяві позивач зазначає, що на його думку строк пропуску звернення до суду з даним позовом розпочався з 28.12.2017. Також, позивачем зазначено, що він свідомо пропускав строк звернення до суду з даним позовом, небезпідставно розраховуючи, що таке звернення відбудеться відразу після зняття арешту, настання якого він пов'язував виключно із фактом добровільного виконання оскаржуваної постанови.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Зазначено, що клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом буде вирішено в судовому засіданні 30.01.2018.

25.01.2019 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що у межах спірних правовідносин державний виконавець діяв виключно відповідно до вимог чинного законодавства та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Разом з тим, відповідач повідомив суду, що не погоджується із обставинами, які викладені у заяві позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку з огляду на те, що твердження позивача про те, що оскаржувану постанову останній отримав лише 13.12.2017 не відповідає дійсності. Відповідач зазначив, що 25.01.2017 громадянин ОСОБА_1 звернувся із скаргою до начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в м. Києві на дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в м. Києві Шатохіна О.П. щодо скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 10.10.2016 №52379065. У додатках до вказаної скарги містились фотокопії даної постанови разом із конвертом, які ОСОБА_1 отримав 07.11.2016.

У судове засідання прибули представники відповідача та третьої особи, позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи письмові пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позиція позивача щодо строків звернення до суд з даним позовом, суд зазначає наступне.

27.09.2016 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла заява щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №753/15273/15 виданого Дарницьким районним судом міста Києва 30.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Банк Київська Русь» у розмірі 4 347 419,96 грн.

30.09.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52379065.

10.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 434 742 грн.

12.10.2016 державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу.

01.12.2016 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено у розшук автотранспотрний засіб - автомобіль марки Land Rover модель Range Rover д/н НОМЕР_1.

19.01.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач у заяві про визнання причин пропуску строку звернення до суду від 15.11.2018 зазначив, що 13.12.2017 у зв'язку із самостійним виявленням факту неможливості відчуження власного майна (транспортного засобу) з підстав перебування останнього під арештом та забороною його відчуження останній звернувся до відповідача з заявою щодо неотримання боржником постанови про стягнення виконавчого збору від 10.10.2016.

13.12.2017 через представника ОСОБА_4, в кабінеті державного виконавця Шатохіна О.П., позивач отримав постанову про стягнення виконавчого збору від 10.10.2016.

З огляду на те, що постанова від 10.10.2016 про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження №52379065 була отримана позивачем лише 13.12.2017 останній вважає, що відлік перебігу строку на оскарження розпочинається, відповідно до частини п'ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» з 28.12.2017, тобто з одинадцятого робочого дня з моменту отримання вказаної постанови.

Разом з тим, позивач стверджує, що відповідно до квитанції від 06.02.2018 на суму 299 000,00 грн., квитанції від 07.02.2018 на суму 135 742,00 грн., та квитанції від 21.02.2018 на суму 212, 24 грн, кошти по оплаті виконавчого збору у розмірі 434 742,00 гривні були перераховані на рахунок відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

22.02.2018 у зв'язку із виконанням позивачем вимог згідно з виконавчими документами, старшим державним виконавцем Гречухом О.Я. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №53261832 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 434 742 грн.

Однак дізнавшись, 27.04.2018 з реєстру обтяжень, що заборона на відчуження продовжує діяти, позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.

Як вбачається доданих до позовної заяви матеріалів, ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2018 позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохін Олександр Павлович про визнання дій протиправними та скасування постанов передано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №760/12491/18 (суддя Бояринцева М.А.) позовну заяву повернуто ОСОБА_1, на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

15.11.2018 позивач повторно звернувся до Окружного адміністративного суду з адміністративним позовом для відновлення свого порушеного права.

Враховуючи викладене вище, суд при вирішенні вказаної справи, виходить з наступного.

Так, відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч. 5 ст. 74 Закону № 1404-VIII).

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, вищевказаними нормами встановлено спеціальні строки звернення до суду за оскарження рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Як було зазначено вище 10.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 434 742 грн.

Позивач зазначив, що про постанову про стягнення виконавчого збору від 10.10.2016 йому було не відомо, та лише 13.12.2017 через представника ОСОБА_4, в кабінеті державного виконавця Шатохіна О.П., позивач отримав вказану постанову.

Дослідивши копії матеріалів виконавчого провадження №52379065, судом встановлено, що згідно з супровідним листом від 10.10.2016 №151/12 копію вказаної постанови було надіслано на адресу позивача.

У той же час, судом з наданої копії матеріалів виконавчого провадження №52379065 також встановлено, що 25.01.2017 громадянин ОСОБА_1 звернувся із скаргою від 25.01.2017 до начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в м. Києві на дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в м. Києві Шатохіна О.П. щодо скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 10.10.2016 №52379065. У додатках до вказаної скарги містились фотокопії даної постанови разом із конвертом, які відповідно до відмітки календарного штампелю на поштовому конверті позивач отримав 07.11.2016.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що про наявність оскаржуваної постанови, позивач був обізнаний саме з 07.11.2016.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У той же час, як встановлено судом вище, вперше з позовними вимогами щодо скасування оскаржуваної постанови позивач звернувся до суду у травні місяці 2018 року про що зазначено в ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2018, а з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва позивач звернувся лише 16.11.2018, про що свідчить відповідна відмітка канцелярії суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду пропущено 10-денний строк, встановлений частиною п'ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII та частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, та підстав для поновлення строку звернення до суду, а отже, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохін Олександр Павлович про визнання протиправною та скасування постанови від 10 жовтня 2016 року №52379065 - залишити без розгляду.

3. Копії ухвали невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статей 287, 295 та частиною першою статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Аверкова