Справа № 814/2016/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/2016/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів - Яковлєва О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (далі - позивач, Товариство) звернувся з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - відповідач, Управління), в якому просив скасувати Наказ № 124 від 29.07.2016 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт», яким скасовано подану позивачем декларацію про початок виконання будівельних робіт від 17.09.2014 за № МК 18 на об'єкт будівництва «Реконструкція комплексу сушки, очищення та зберігання зерна за адресою: вул. Решетєєва, 79, м. Нова Одеса, Новоодеський район Миколаївської області».

Також позивач просив зобов'язати відповідача повторно внести в Єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, або поновити інформацію щодо реєстрації поданої позивачем декларації про початок виконання будівельних робіт.

В обґрунтування позовних вимог товариство посилалося на протиправність оскаржуваного наказу № 124, зокрема, у зв'язку із визнанням судовим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 року протиправним рішення Управління № 98 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт», яке було підставою для винесення оскаржуваного наказу, адже скасування в судовому порядку Рішення №98, має своїм наслідком скасування похідного від нього Наказу.

Крім того, позивач зазначав про протиправність дій відповідача щодо відмови у внесенні до Реєстру відомостей про скасування рішення № 98 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт», оскільки відсутність інформації щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт на зазначеному об'єкті будівництва порушує законні права та інтереси товариства.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" - задоволено.

Скасовано наказ Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 29.07.2016 № 124 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт».

Зобов'язано Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області протягом п'яти робочих днів з дня набрання рішенням у цій справі законної сили подати до Державної архітектурно-будівельної інспекції України копію постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі № 814/1923/16 та копію постанови у цій справі.

Зобов'язано Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області протягом десяти робочих днів з дня набрання рішенням у цій справі законної сили прийняти за «Заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката» Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор» від 21.08.2017, відповідно до пункту 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», рішення про видачу сертифікату (або про відмову в його видачі), за формою згідно з додатком 11 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, на закінчений будівництвом об'єкт «Реконструкція комплексу сушки, очистки та зберігання зерна», що розташований за адресою: 56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Решетєєва, 79, та надіслати це рішення Товариству з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор».

В апеляційній скарзі, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року - скасувати, та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги Управління посилається на те, що позивачем в порушенням вимог ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність» затверджено проектну документацію, яка суперечить вимогам законодавства, а саме не отримано необхідні вихідні дані технічних умов щодо пожежної та техногенної безпеки, що є порушенням вимог ст. ст. 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.ст. 7, 26 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Крім того, апелянт зазначає про порушення норм процесуального права в частині необґрунтованого виходу судом першої інстанції за межі позовних вимог в частині зобов'язання відповідача видати сертифікат відповідності, а також залишення судом першої інстанції поза увагою того факту, що Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області не є належним відповідачем у справі, оскільки є структурним підрозділом Держархбудінспекції.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 липня 2016 року начальником Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області прийнято наказ № 124 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт», яким визначено: «Вважати скасованою реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.09.2014 р. за № МК 18 на об'єкт будівництва «Реконструкція комплексу сушки, очищення та зберігання зерна» за адресою: вул. Решетєєва, 79, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область (замовник будівництва - ТОВ «Новоодеський елеватор»). Сектору по роботі з дозвільними документами забезпечити невідкладне направлення копії наказу та рішення головного інспектора будівельного нагляду до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для виключення запису щодо реєстрації декларації від 17.09.2014 за № МК 18 з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів» (надалі - Наказ, а.с. 32).

В якості підстав для видання Наказу зазначено: службову записку головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Кот Л.П. від 04.05.2016 № 36 та Рішення головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами Хотієнко Я.І. від 29.07.2016 № 98 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт» (надалі - Рішення № 98, а.с. 12).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 814/1932/16задоволено позов ТОВ «НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» про скасування Рішення № 98 від 29.07.2016 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт». Вказана постанова, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, набрала законної сили 12.07.2017 року (а.с. 7-9).

01 серпня 2017 року Товариством було направлено до Управління Заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката» (об'єкт - «Реконструкція комплексу сушки, очистки та зберігання зерна») (а.с. 13).

Листом від 10.08.2017 № 1014-5201-17 «Щодо розгляду документів» Управління, з посиланням на Рішення та Наказ, повідомило позивача про те, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (надалі - Єдиний реєстр), відсутня інформація щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт на зазначеному об'єкті будівництва. Посилаючись на не можливість здійснення покладених повноважень відповідно до чинного законодавства Управлінням було повернуто Товариству подані документи без розгляду (а.с. 15).

21 серпня 2017 року Товариством було повторно направлено до Управління заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката (а.с. 14).

Листом від 07.09.2017 № 1014-5710-17 Управління повідомило позивача про те, що, на підставі Наказу № 124, з Єдиного реєстру було виключено інформацію щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.09.2014 за № МК 18. Оскільки в Єдиному реєстрі відсутні відомості про документ, на підставі якого було розпочато виконання робіт з реконструкції зазначеного об'єкта, Управління не має можливості задовольнити заяву Товариства, в зв'язку з чим подані останнім документи повертає без розгляду (а.с. 16).

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що скасування судовим рішенням Рішення Управління № 95 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт», яке було підставою для прийняття оскаржуваного Наказу є безумовною підставою для його скасування. Також суд першої інстанції прийшов до висновку щодо необхідності вийти за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача прийняти рішення про видачу сертифіката відповідності та надіслати таке рішення Товариству, чим задовольнив позовні вимоги, які не були заявлені в позові.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до частини першої та другої 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Крім того, відповідно до пункту 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (надалі - Порядок № 466), у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Про скасування реєстрації декларації замовнику (його уповноваженій особі) письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування .

Після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Згідно матеріалів справи, Наказом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 124 від 29.07.2016 року «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт», скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.09.2014 р. за № МК 18 на об'єкті будівництва «Реконструкція комплексу сушки, очищення та зберігання зерна» за адресою: вул. Решетєєва, 79, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область (замовник будівництва - ТОВ «Новоодеський елеватор»).

Також з матеріалів справи вбачається, що підставою для видання Наказу № 124 було Рішення № 98 від 29.07.2016 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт».

Разом з цим, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 814/1932/16 було задоволено позов ТОВ «НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» про скасування Рішення № 98 від 29.07.2016 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт». Вказана постанова, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, набрала законної сили 12.07.2017 року.

Зазначеним рішенням було встановлено, що порушення ч.8 ст.36, 2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які стали підставою для скасування декларації про початок будівництва позивачем не були допущені, а тому Рішення № 98 від 29.07.2016 року підлягає скасуванню.

Отже, вказаним судовим рішенням скасовано Рішення № 98, на підставі якого було прийнято оскаржуваний у даній справі наказ.

За таких обставин, саме Рішення № 98 було розпорядчим актом, про який вказано у пункті 22 Порядку № 466, а прийнятим на підставі цього рішення Наказом № 124 зафіксований факт скасування реєстрації декларації і, з метою виключення з Єдиного реєстру інформації про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.09.2014 № МК 18, було повідомлено Держархбудінспекцію про скасування реєстрації декларації.

Відповідно до п.п. 3, 9 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт 9затв. Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466) надання (отримання, відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснюється органами державного архітектурно - будівельного контролю, визначеними ст. 7 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» і ці дані вносяться Держархбудінспекцією до реєстру на підставі інформації, поданої відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, згідно п.15 Порядку ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (затв. Наказом від 24.06.2011 № 92) у разі прийняття наказу органом державного архітектурно - будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлень чи декларацій, анулювання дозволу, набрання рішенням суду законної сили про скасування документа декларативного або дозвільного характеру посадові особи вносять відомості до реєстру про їх скасування або анулювання.

Відповідно до пункту 4 Порядку ведення Єдиного реєстру, подання даних для внесення їх Держархбудінспекцією до реєстру здійснюється відповідальними посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю, які пройшли підготовку до роботи з реєстром.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для скасування Наказу № 124 від 29.07.2016 року, оскільки зазначений наказ про скасування реєстрації декларації винесений на підставі скасованого у судовому порядку рішення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. При цьому, скасування в судовому порядку Рішення, мало своїм наслідком скасування похідного від нього Наказу.

Також, колегія суддів вважає необхідним зобов'язати Управління вчинити дії щодо поновлення в Єдиному реєстрі інформації про зареєстровану 17.09.2014 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю за № МК 18 декларацію Товариства про початок виконання будівельних робіт.

Стосовно доводів апелянта щодо протиправного залишення судом першої інстанції поза увагою того факту, що Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області не є належним відповідачем у справі оскільки не є юридичною особою, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 439 від 08.04.2011р. Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 6 вказаного положення № 439 Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Відповідно до п.п. 1 -3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 7 зазначеного Положення Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 549 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції за переліком згідно з додатком.

Крім того, відповідно до Положення про Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, затвердженого наказом Держархбудінспекції від 08.09.2015 № 989, управління є територіальним органом - структурним підрозділом Держархбудінспекції, та виконує функції покладені на нього відповідно до цього положення.

Отже, доводи апеляційної скарги, що управління не є юридичною особою спростовуються наведеними положеннями.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо безпідставного виходу суду першої інстанції за межі позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На думку колегії суддів, в даному випадку, висновок суду першої інстанції про необхідність вийти за межі позовних вимог фактично призвів до втручання суду у дискреційні повноваження відповідача.

Так, згідно матеріалів справи, предметом позову в даній справі є скасування Наказу № 124 від 29.07.2016 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт» та зобов'язання відповідача повторно внести або поновити в реєстрі у зв'язку зі скасуванням Наказу інформацію щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб'єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Між тим, видача сертифіката є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого сертифіката без необхідних дій суб'єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

При цьому, колегія суддів зазначає, що неправомірність відмови у видачі сертифікату відповідності не була предметом позову ТОВ «НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» та не досліджувалася судом, у зв'язку з чим втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про протиправність висновків суду першої інстанції в частині зобов'язання Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області прийняти рішення про видачу сертифікату (або про відмову в його видачі), за формою згідно з додатком 11 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, на закінчений будівництвом об'єкт «Реконструкція комплексу сушки, очистки та зберігання зерна» та надіслати це рішення ТОВ «НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР».

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - задовольнити частково, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ТОВ "НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно до ст. ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР"- задовольнити.

Скасувати наказ Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 29.07.2016 № 124 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт».

Зобов'язати Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області поновити в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів інформацію щодо реєстрації поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВООДЕСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" декларації про початок виконання будівельних робіт.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складення повного судового рішення 25.01.2019р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Крусян А.В. Яковлєв О.В.