Справа № 724/1784/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 724/1784/18

Головуючий у 1-й інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

29 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Курочки Вадима Олександровича на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Курочки Вадима Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2018 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Курочки Вадима Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.12.2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою серії НК № 288850 від 20.10.2018 року інспектором роти № 3 БУПП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Курочка В.О. по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн., де зазначено, що він 20.10.2018 року о 15.50 год. на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці (288 км) керував трактором колісним CASE ІН МХ 255, д.н.з. НОМЕР_1 габарити якого, а саме ширина, перевищує 2,60 м., без дозволу органів національної поліції, чим порушив вимоги п.п. 22.5 ПДР України.

Не погоджуючись з наведеною вище постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваних дій відповідача та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.10 ПДР України габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

У відповідності до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування".

За визначеннями у пункті 2 цього Порядку габаритно-ваговий контроль-це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль-визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на підтвердження факту проїзду транспортним засобом трактором колісним CASE ІН МХ 255, д.н.з. НОМЕР_1, без відповідного дозволу, відповідачем надано відеозапис №DSJX300058_ВХ0058.

Із вказаного відеозапису вбачається, що транспортний засіб, схожий на транспортний засіб позивача, дійсно зупинений працівниками поліції. При цьому, ідентифікувати державний реєстраційний номерний знак не виявилося можливим. Суду не надано будь яких належних доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_3 транспортним засобом, габарити якого перевищують норми вказані в п. 22.5 ПДР України.

Посилання апелянта на те, що правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора є необґрунтованим та безпідставним, оскільки з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, не вбачається дотримання працівниками поліції порядку здійснення габаритно-вантажного контролю. Більше того, з вказаного відео взагалі не встановлено порушення ПДР України, а тільки видно як позивач розписується та отримує постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п. 22.5 ПДР України, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідач належних доказів законності притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, доводи позовної заяви та висновки суду першої інстанції не спростував.

Сукупність вищенаведених обставин, дає суду підстави для висновку про необґрунтованість доводів інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Курочки В.О., викладених в апеляційній скарзі, а відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Курочки Вадима Олександровича залишити без задоволення, а рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2019 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.