Справа № 260/1295/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Ужгород№ 260/1295/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Калинич Я.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (далі - ГУ ДФС у Закарпатській області) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1.) про стягнення податкового боргу у розмірі 17001,00 грн. по платежам: - 50 21081500 «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну» у розмірі 17000,00 грн.; - 30 21080900 «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 1,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 31.10.2018 року за відповідачем по платежу 50 21081500 «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну» рахується податковий борг у розмірі 17000,00 грн. та по платежу 30 21080900 «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 1,00 грн. Вжиті контролюючим органом заходи стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі відповідач міг отримати, однак така повернулася до суду із зазначенням причини недосилання такої: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.40). Відповідач, відповідно, пред'явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, діє з 15.12.2017 року, далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1. та перебував на обліку у податковому органі як фізична особа-підприємець до 24.10.2018 (дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, реєстраційна дія №4007991).

Згідно пп. 97.4.3. п 97.4 ст. 97 ПКУ,в разі ліквідації платника податків, не пов'язаної з банкрутством, особою відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Працівниками податкового органу було проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами відповідача.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 26.08.2015 року №000161 (реєстраційний №0197/07/16/22/НОМЕР_1) (а.с.15-16) та прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 08.09.2015 року, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн. (а.с.21). Проте сума грошового зобов'язання залишається відповідачем несплаченою у повному обсязі;

- № від 08.09.2015 року, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 1,00 грн. (а.с.20). Проте сума грошового зобов'язання залишається відповідачем несплаченою у повному обсязі.

Вказані податкові повідомлення - рішення оскаржувались відповідачем в судовому порядку. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду (справа №807/2239/15) позов задоволено частково, податкове повідомлення-рішення № від 08.09.2015 року скасовано, у решті позовних вимог відмовлено, однак постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.09.2015 року скасовано та прийнято нову постанову в цій частині, якою відмовити в задоволенні позову, отже податкові повідомлення-рішення від 08.09.2015 року № та № є правомірними та узгодженими, підлягають сплаті у розмірі 17001,00 грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, якою передбачені обов'язки платника податків, одним із обов'язків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами статті 59 ПКУ зазначено, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до вищенаведеного, відповідачу було виставлено податкову вимогу від 24.04.2018 року №11163-17 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями, направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, вручено 28.04.2018 року (а.с.25).

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується заборгованість в сумі 17001,00 грн., щодо наявності та розміру якої відповідачем не подано відзиву на позов, не надано доказів її погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до державного (місцевого) бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації податковий борг у 17001,00 грн. (сімнадцять тисяч одна гривня 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяЯ.М. Калинич