Справа № 465/5580/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№465/5580/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 20.07.2018 № 1977/02.12.11 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 9, управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ у Львівській області про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1;

- зобов'язати відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №9, управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ у Львівській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з дня звернення до органів Пенсійного Фонду України - з 12.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Рішенням Вищої ради юстиції від 19.12.2016 № 3237/0/15-16 ОСОБА_1 звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Апеляційного суду Львівської області від 23.12.2016 позивача відраховано зі штату Апеляційного суду Львівської області. З 26.12.2016 згідно з поданою заявою і необхідними документами в управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова ОСОБА_1 було встановлено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У звязку із збільшенням розміру суддівської винагороди, що підтверджується довідкою Апеляційного суду Львівської області від 10.07.2018 № 07.20/191/2018 та на підставі ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ у Львівській області із заявою від 12.07.2018 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Рішенням від 20.07.2018 №1977/02.12.11 ГУПФУ у Львівській області відмовлено позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Вважає, що зазначена відмова є неправомірною.

Ухвалою суду від 25.10.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 08.11.2018 (вх. № 35697), у якому зазначає, що вимога позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді, розрахованої відповідно до Закону від 02.06.2016, ставить у нерівні умови суддів, що пішли у відставку до дня набрання чинності Законом від 02.06.2016 та після цієї дати. Для застосування ч. 4 ст. 143 Закону № 1402-VIII для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання, «відповідною» посадою є посада судді, який працює в тому самому суді до проходження кваліфікаційного оцінювання. Також зазначає, що станом на сьогодні, норми Закону-1402 неконституційними (такими, що суперечать Конституції України) не визнавались і підлягають застосуванню. Подібного висновку Верховний Суд дійшов також у справі № 803/253/17 (п. 29 постанови від 26.06.2018). Відтак, відмовляючи позивачеві у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Апеляційного суду Львівської області від 10.07.2018 за вих. № 07.20/191/2018, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених Конституцією та Законами України. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 15.11.2018 зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № Пз/9901/52/18 (№ 0640/3835/18).

Ухвалою суду від 31.01.2019 поновлено провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 є суддею у відставці з 23.12.2016.

12.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у звязку із збільшенням розміру суддівської винагороди, до якої додав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану Апеляційним судом Львівської області від 10.07.2018 № 07.20/191/2018.

Рішенням від 20.07.2018 № 1977/02.12-11 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, з посиланням на положення п. 22 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, тому звернувся з зазначеним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VІІ (далі - Закон України № 1402-VІІІ) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ч. 3 ст. 135 Закону України № 1402-VІІІ базовий розмір посадового окладу судді визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, п. 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VІІІ встановлено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Тобто, для суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, розмір суддівської винагороди слід визначати за положеннямиЗакону України від 07.07.2010 №2453-VІ "Про судоустрій та статус суддів" (далі - Закон України № 2453-VІ).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Базовий розмір посадового окладу судді становить: зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (ч. 3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

За приписами ч. 5 ст. 135 даного Закону суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Положеннями п.п. 22-24 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить: 1) з 1 січня 2017 року: а) для судді місцевого суду - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року: б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року: в) для судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) з 1 січня 2018 року: а) для судді місцевого суду - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) з 1 січня 2019 року: а) для судді місцевого суду - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року: б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року: 4) з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року: б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно з п. 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, приведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з матеріалів справи, на момент звільнення позивача з посади судді Апеляційного суду Львівської області на підставі заяви про вихід у відставку, позивач не проходив кваліфікаційне оцінювання на предмет підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді чи відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", що передбачено п.п. 4 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України, п. 22 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIIІ "Про судоустрій та статус суддів".

Тобто, на момент виходу позивача у відставку чинним був Закон України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI, відповідно до ч. 3 ст. 133 якого посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Враховуючи те, що позивач не проходив кваліфікаційне оцінювання на предмет підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді і, відповідно, не пропрацював щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, відтак, у відповідача були відсутні правові підстави для проведення перерахунку розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати (грошового утримання, суддівської винагороди) працюючого судді Апеляційного суду Львівської області, оскільки зміна розміру складових суддівської винагороди відбулася саме внаслідок проходження кваліфікаційного оцінювання.

Враховуючи наведені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області при відмові ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці діяло на підставі, у межах і спосіб, передбачені Конституцією України та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись статями 9, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Костецький Н.В.