Справа № 809/1597/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2636/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Сапіги В.П., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участі представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Бондар О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року (рішення ухвалене о 11:53 хв. у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Шумея М.В., повний текст рішення складено 10.09.2018 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, та податкової вимоги №19253-17 від 06.07.2017 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідач, в порушення Митного кодексу України, Податкового кодексу України необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про невірне декларування дати першої реєстрації вантажного автомобіля, ввезеного на митну територію України та протиправно оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшив суму грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 51065,30 грн., з них за податковими зобов'язаннями на суму 40852,24 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 10213,06 грн.; з податку на додану вартість в розмірі 10213,06 грн., з них за податковими зобов'язаннями на суму 8170,45 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2042,61 грн., а також Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області незаконно винесено податкову вимогу форми "Ф" від 06.10.2017 №19253-17, щодо сплати податкового боргу на зальну суму 92522,87 грн. Позивач вважає прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення №, та податкову вимогу №19253-17 від 06.07.2017 - протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області форми "Р" № від 10.08.2017. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області форми "Р" № від 10.08.2017. Визнано протиправним та скасовано податкову вимогу форми "Ф" №19253-17 від 06.10.2017.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДФС в Івано-Франківській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.09.2015 відділом митного оформлення Івано-Франківської митниці здійснено оформлення в"їзду вантажного автомобіля за кодом УКТ ЗЕД митною вартістю 41547,80 грн., за митною декларацією ІМ 206020000/2015/400562 від 07.09.2015. При митному оформленні автомобіля вказано дату першої реєстрації - 03.12.2010, відповідно ставка акцизного податку склала 0,02 євро/куб. см, як для вантажного автомобіля, що використовувався до 5 років.

Так, Позивачем під час митного оформлення автомобіля сплачено:

- ввізне мито за ставкою 10% в розмірі 4154,78 грн.;

- додатковий імпортний збір за ставкою 5% в розмірі 2077,39 грн.;

- акцизний збір за ставкою 0,02 євро за 1 куб.см. об'єму циліндрів двигуна в розмірі 1047,49 грн;

- податок на додану вартість за ставкою 20% в розмірі 9765,49 грн.

На підставі пп.1 п.3 ст.345, пп.2 п.2 ст.351 Митного кодексу України, наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 15.06.2017 №999 старшим державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області Сулятицьким В.С., з 29.06.2017 по 30.06.2017 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-платника податків ОСОБА_3,, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України за митною декларацією 206020000/2015/400562 від 07.09.2015, за результатами якої складено акт від 10.07.2017 №679/09-19-13-04/НОМЕР_3.

Так, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп.16.1.4, п.16.1 ст.16, пп.215.3.5-2 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, в результаті донараховано акцизний збір в розмірі 40852,24 грн., пп.16.1.4, п.16.1 ст.16, пп. "в", п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187 та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на додану вартість в розмірі 8170,45 грн.

Як вбачається з висновків контролюючого органу, фактична дата першої реєстрації ввезеного вантажного автомобіля 11.10.2010, згідно інформації митних органів Федеративної Республіки Німеччини. Таким чином, на думку відповідача, вантажний автомобіль марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4, об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб., використовувався з 5 до 8 років, а тому для оподаткування даного автомобіля повинна застосовуватися ставка акцизного податку 0,8 євро/см.куб.

На підставі акта перевірки Головне управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийняло 10.08.2017 оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Р" №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 51065,30 грн., з них за податковими зобов'язаннями на суму 40852,24 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 10213,06 грн. (а.с.56), та №, яким збільшено податок на додану вартість в розмірі 10213,06 грн., з них за податковими зобов'язаннями на суму 8170,45 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2042,61 грн.

Також, 21.10.2017 ОСОБА_3, отримав податкову вимогу №19253-17 від 06.10.2017 форми "Ф" виданої Головним управлінням в Івано-Франківській області щодо сплати податкового боргу на суму 92522,87.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Згідно частини 6 статті 265 Митного кодексу України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що декларант зобов'язаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу (пункт 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (пункт 5).

Відповідно до частиною 1 статті 293 Митного кодексу України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант.

Особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків (частина 2 статті 293 Митного кодексу України).

Згідно пункту 8 частини 1 статті 336 Митного кодексу України Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Частиною 6 статті 345 Митного кодексу України, передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно частини 2 статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Частиною 1 статті 352 Митного кодексу України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Згідно акту перевірки від 10.07.2017 за №679/09-19-13-04/НОМЕР_3, контролюючий орган використав під час документальної позапланової невиїзної перевірки такі документи:

-лист Івано-Франківської митниці ДФС від 21.04.2017 №592/7/09-70-19-30, яким надано податкову інформацію стосовно можливого порушення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією №206020000/2015/400562 від 07.09.2015;

-лист Державної фіскальної служби України від 16.03.2017 №6425/7/99-99-20-02-01-17, яким надано копії матеріалів перевірки, проведеної митними органами Федеративної Республіки Німеччини, стосовно автентичності документів поданих Івано-Франківській митниці ДФС під час оформлення товару - вантажний автомобіль марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4, об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб., код УКТЗЕД - ;

-імпортна декларація №206020000/2015/400562 від 07.09.2015, оформлена митними органами України на вантажний автомобіль марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4, об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб., код УКТЗЕД - , митна вартість якого становить 1700,00 євро (41547,80 грн.), особа відповідальна за фінансове врегулювання ОСОБА_3;

-документи представлені позивачем до оформлення декларації №206020000/2015/400562 від 07.09.2015, згідно даних автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор".

Пунктом 15.1. статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пункту 180.1. статті 180 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Пунктом 190.1. статті 190 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Пунктом 193.1. статті 193 Податкового кодексу України встановлені ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків.

Відповідно до пункту 206.1. статті 206 Податкового кодексу України, під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Згідно абзацу 5 пункту 215.1. статті 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належать серед іншого і транспортні засоби для перевезення вантажів.

Пунктом 215.2. статті 215 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України.

Підпунктом 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 Податкового Кодексу України встановлено акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД за ставкою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,02 євро за 1 куб.см об'єму циліндрів двигуна.

Разом з тим, ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що на територію України ввезено вантажний автомобіль такий, що був у використанні марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4, об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб., та здійснено його митне оформлення у порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно інформації з великого технічного паспорта на автомобіль від 19.08.2015 та малого технічного паспорта на автомобіль від 19.08.2015, виданих уповноваженим органом Федеративної Республіки Німеччини, дата першої реєстрації автомобіля - 03.12.2010.

Згідно експертного висновку №В-426 від 02.09.2015, марка, модель, тип автомобільного транспортного засобу, колір, візуально видимий ідентифікаційний номер кузова, робочий об'єм двигуна представленого для огляду автомобіля "Merсedes-Benz Sprinter", ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4, співпадають із записами в свідоцтві про його реєстрацію НОМЕР_5.

Згідно реєстраційних документів здійснювалося митне оформлення автомобіля марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4, об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб. та експертний висновок №В-426 від 02.09.2015 не визнані, в передбаченому законодавством порядку, недійсними.

Проте, контролюючий орган під час перевірки позивача взяв до уваги лише лист Державної фіскальної служби України від 16.03.2017 №6425/7/99-99-20-02-01-17, яким додатково надано копії матеріалів перевірки, проведеної митними органами Федеративної Республіки Німеччини, стосовно автентичності документів поданих Івано-Франківській митниці ДФС під час оформлення товару - вантажний автомобіль марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4 об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб., код УКТЗЕД - .

Згідно змісту листа митної служби Федеративної Республіки Німеччини від 14.02.2017 №Z4663-2016.UA.800106-DVIII.А.22, можливі невідповідності під час видачі реєстраційних документів транспортних засобів реєстраційно-транспортним відомством Халле (Заале) були предметом перевірки кримінальної поліції землі Саксонія-Анхальт, яка підтвердила підозру про те, що дані про першу реєстрацію транспортних засобів підроблені.

Разом з тим, вказаний лист митної служби Федеративної Республіки Німеччини від 14.02.2017 №Z4663-2016.UA.800106-DVIII.А.22 не містить відомостей про будь-яку причетність позивача до підробки реєстраційних документів вантажного автомобіля марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4, об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб., а лише свідчить про протиправні дії державного реєстраційно-транспортного органу Халле (Заале) Федеративної Республіки Німеччини, за які відповідач безпідставно притягнув ОСОБА_3, до відповідальності у вигляді зобов'язання сплатити акцизний податок в розмірі 51065,30 грн., та податок на додану вартість в розмірі 10213,06 грн., разом із за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкову вимогу №19253-17 від 06.10.2017 форми "Ф" щодо сплати податкового боргу на суму 92522,87 грн.

Також, акт перевірки від 10.07.2017 за №679/09-19-13-04/НОМЕР_3 також не містить будь-яких фактів протиправних дій позивача щодо підроблення інформації в реєстраційних документах на вантажний автомобіль марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4, об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб., а лише підтверджує факт подання ОСОБА_3, під час митного оформлення зазначеного транспортного засобу таких документів та їхнє проходження під час митних процедур без будь-яких зауважень зі сторони митних органів.

Частиною 6 статті 69 Митного кодексу України встановлені штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до частини 7 статті 69 Митного кодексу України, рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Відтак, жодних класифікаційних рішень стосовно вантажного автомобіля марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4, об'єм циліндра двигуна 2143 см.куб., не приймалось, що не заперечується відповідачем.

Також, класифікаційні рішення повинні бути прийняті у кожному конкретному випадку окремо, оскільки лише встановлення факту подання заявником недостовірних документів, надання ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, можуть слугувати підставою до прийняття такого рішення.

За таких обставин, при здійсненні митного оформлення працівниками митниці були здійснені необхідні процедури щодо прийняття митної декларації до оформлення шляхом поставлення відбитка штампа "Під митним контролем" та здійснено митний контроль, який включає перевірку правильності класифікації та кодування товарів (згідно з поданими документами) та перевірку правильності нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) застосування пільг у їх сплаті відповідно до законодавства. Під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача не було зауважень до поданої позивачем митної декларації №206020000/2015/400562 від 06.09.2015.

Відповідач підтвердив правильність та достовірність заповненої митної декларації, що стверджується завершальною стадією митного оформлення - проставленням відбитка печатки. Митна декларація була подана для контролю правильності заповнення та повноти сплати митних зборів і податків відповідальній посадовій особі відповідача. Посадова особа відповідача - інспектор, здійснив перевірку факту та повноти і правильності сплати митних зборів і податків, про що зазначив у митній декларації відповідним штампом "сплачено" та особистим підписом особи, яка здійснила перевірку повноти і правильності сплати митних зборів і податків.

Своїм правом на відмову у митному оформленні товару, у зв'язку з виявленими невідповідностями (якщо вони мали місце) не скористалась.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи митну декларацію самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів, то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів.

Постановою Верховного суду від 03.04.2018 у справі № 809/1227/18 встановлений той факт, що відповідачем не доведено наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових-повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставне збільшення грошових зобов'язань з акцизного податку та податку на додану вартість.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року у справі №809/1597/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді В. П. Сапіга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 30.01.2019 року