Справа № 808/3517/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВІДСТРОЧЕННЯ СПЛАТИ СУДОВОГО ЗБОРУ

15 січня 2018 року

Справа № 808/3517/17

м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., розглянувши у м. Запоріжжі матеріали адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Запорізької об’єднаної державної інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання незаконними дій та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) надійшов адміністративний позов від Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі – відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області щодо проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за січень, лютий 2017 року з питання своєчасної реєстрації податкових накладних в ЄПРН платника Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - незаконними.

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20 червня 2017 року, винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Ухвалою судді від 21 листопада 2017 року залишено без руху позовну заяву та надано строк для усунення недоліків до 10 січня 2018 року.

Позивачем подано заяву про відстрочення сплати судового збору відповідно до статті 88 КАС України.

Подана заява обґрунтована тим, що 09 серпня 2017 року Вознесенівським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на розрахункові рахунки комбінату у банках було накладено арешт, що повністю позбавляє позивача можливості сплатити суму судового збору.

15 грудня 2017 року набув чинності КАС України у новій редакції. Згідно із пункту 10 Розділу VII Перехідні положення, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв’язку із зазначеним, справа розглядається за нормами КАС України, чинними від 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 2 статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При цьому частиною 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132-133 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 133 КАС України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до частини 1 статті 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з частини 2 статті 8 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З урахуванням вимог статті 133 КАС України, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

Без надання позивачем документальних доказів скрутного фінансового становища, виконання постанови Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про арешт майна боржника від 09 серпня 2017 року, доказів того, що вартість всього майна, яке належить позивачу, складає 4230305,74 грн. (тобто арешт накладений на все існуюче у позивача майно), суд не має можливості задовольнити вказане клопотання та відстрочити сплату судового збору.

Керуючись статтями 132, 133, 241, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» щодо відстрочення сплати судового збору – відмовити.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений статтею 256 КАС України.

Суддя Д.В.Татаринов