Справа № 826/13869/16
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ХАС", Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій та бездіяльності

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - позивач та/або ПрАТ «Укргазвидобування») звернулось до суду з позовом до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області України (далі - відповідач та/або контролюючий орган), за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ХАС» (далі - ТОВ «Фірма «ХАС» та/або третя особа-1), Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України (далі - третя особа-2 та/або САП ГП України) та з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 21.02.2018 просило суд:

- визнати протиправними дії до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області України (Котелевське відділення) по винесенню (формуванню) та надсиланню (врученню) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «ХАС», яке є відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60 від 04.02.2004 року, податкової вимоги №264-17 від 16.06.2016 року;

- визнати протиправною бездіяльність Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області України (Котелевське відділення) щодо не здійснення у період з дня виникнення податкового до 16.06.2016 року заходів з погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ХАС», яке є відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60 від 04.02.2004 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та не відповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», як Стороною 1, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «ХАС», як Стороною 2, укладено Договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 04.02.2004 року №60 (далі - Договір №60).

Пунктом 1.1 зазначеного договору визначено, що за цим Договором сторони зобов'язуються об'єднати свої вклади та вести спільну інвестиційну та виробничу діяльність, з метою нарощування обсягів видобутку вуглеводнів, реалізації видобутих вуглеводнів та продуктів їх переробки, отримання прибутку в інтересах сторін.

Відповідно до п. 5.3 Договору №60, ведення загальних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює Сторона - 1 (далі також - Оператор). При цьому, Оператор діє в межах, обумовлених даним Договором, Програмами спільної діяльності та рішеннями Комітету управління. Оператор здійснює ведення спільних справ Учасників Договору на підставі довіреності, що видається Стороною - 2.

Згідно з п. 5.10 Договору №60, до компетенції Оператора відноситься, зокрема, відкриття (закриття) та розпорядження окремим поточним рахунком у банку; ведення окремого бухгалтерського та податкового обліку спільної діяльності; сплата передбачених чинним законодавством податків, обов'язкових зборів (платежів).

Відповідно до п. 7.2 Договору №60, доходи, що одержуються в результаті спільної діяльності, використовуються, в першу чергу, на сплату податків та інших обов'язкових платежів та відшкодування матеріальних витрат, пов'язаних із веденням спільної діяльності.

Зі змісту вказаного договору слідує, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «ХАС» є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договору про спільну діяльність, оскільки є учасником договору про спільну діяльність до компетенції якого згідно умов договору належить сплата передбачених чинним законодавством податків, обов'язкових (зборів) платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2016 року вх. №08/9803-08 від Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області України надійшли подання про стягнення грошових коштів з рахунків ПрАТ «Укргазвидобування» за податковим боргом, який виник за Договором №60, корінець податкової вимоги №264-17 від 16.06.2016 року.

Позивач стверджує, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття та й відповідно надсилання податкової вимоги №264-17 від 16.06.2016 року оскільки попередня податкова вимога від 03.08.2015 №8950-16 не була відкликана, а податковий борг третьої особи-1, який визначений у відповідній податковій вимозі не погашений.

Крім того, позивач також зазначає, що контролюючим органом з дня виникнення у товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ХАС» до 16.06.2016 року податкового боргу з рентної плати за користування надрами не було вчинено жодних дій (заходів), які передбачені статтями 88, 89, 95 Податкового кодексу України щодо забезпечення виконання грошового зобов'язання (податкового боргу) шляхом опису активів третьої особи-1, як уповноваженої особи за Договором про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60 від 04.02.2004 року та активів спільної діяльності, а також стягнення податкового боргу ТОВ «Фірма «ХАС», як уповноваженої особи згідно Договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60 від 04.02.2004 року.

Таким чином, вважаючи протиправними дії відповідача по винесенню та надсиланню податкової вимоги ТОВ «Фірма «ХАС» від 16.06.2016 року та бездіяльність щодо не здійснення заходів з погашення податкового боргу ТОВ «Фірма «ХАС», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Згідно з підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Пунктами 60.1, 60.2 статті 60 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункту 59.1 статті 59 ПК України).

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом першої інстанції встановлено, що з огляду на наявність у ТОВ «Фірма «ХАС» податкового боргу відповідно до Договору №60, контролюючим органом прийнято податкову вимогу від 03.08.2015 року №8950-16 (т. 1, а.с. 89).

В подальшому, відповідачем з огляду на наявність у ТОВ «Фірма «ХАС» податкового боргу відповідно до Договору №60, контролюючим органом прийнято податкову вимогу №264-17 від 16.06.2016 року.

Разом з тим, оскільки податковий борг згідно податкової вимоги від 03.08.2015 року №8950-16 третьої особою-1 в повному обсязі погашений не був, а тому, з урахуванням наведених вище правових норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття податкової вимоги №264-17 від 16.06.2016 року, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та наявність правових підстав для їх задоволення.

Положеннями підпункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що для цілей оподаткування дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності. Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.

Відповідно до приписів підпункту 252.1.3 пункту 252.1, пункту 252.25 статті 252 ПК України платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один із учасників такого договору, на якого згідно з його умовами покладено обов'язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету з єдиного поточного рахунку спільної діяльності (далі - уповноважена особа), за умови, що один з учасників зазначеного договору має відповідний спеціальний дозвіл. Облік результатів спільної діяльності ведеться таким учасником окремо від обліку його господарської діяльності. Такий учасник додатково береться на облік як платник рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 258.1.1 пункту 258.1 статті 258 ПК України на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з підпунктами 87.1, 87.2 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань (визначення терміну яких наведено у пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу) або погашення податкового боргу платника податків (визначення якого міститься у пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу) є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Також джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.12 статті 87 ПК України встановлено, що у разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, джерелом погашення такого податкового боргу є майно платників податків, що є учасниками такого договору.

Пунктами 88.1, 88.2, 88.3 статті 88 ПК України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

У разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків. У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.

Разом з тим судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачем, що контролюючим органом не вчинено всіх заходів щодо погашення податкового боргу, який виник за Договором №60.

Натомість, передбачені ПК України та які спрямовані на забезпечення виконання платником податків - ТОВ «Фірма «ХАС» своїх зобов'язань, відповідач почав вчиняти після 16.06.2016.

Зазначені обставини, за твердженням контролюючого органу, були обумовлені наявністю рішень Державної Фіскальної служби України про розстрочення податкового боргу третій особі.

Згідно з пунктом 100.1 статті 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду від 27.02.2018 року викладених у постанові у справі №805/4622/16-а відстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу; відстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що посилання відповідача на не вчинення заходів щодо погашення податкового боргу, який виник за Договором №60, з огляду на наявність рішень Державної фіскальної служби України про розстрочення податкового боргу третій особі-1 є безпідставними.

Доводи апелянта обґрунтовані вчиненням дій спрямованих на здійснення заходів щодо погашення податкового боргу після 16.06.2016 колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Враховуючи викладене вище в сукупності, є вірним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 30.01.2019 року.