Справа № 240/6031/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Житомир справа №240/6031/18

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Шайденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії,

встановив:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо припинення виплати пенсії;

- зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області поновити виплату пенсії з моменту її припинення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем в порушення чинних норм законодавства було протиправно припинено виплату пенсії. Вказує, що з 24 травня 2017 року позивач не підпадає під дію норм Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII, а тому у Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області не було правових підстав для припинення виплати пенсії.

ПРОЦЕДУРА

2. Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.

3. 25 січня 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162, частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановленому ухвалою суду від 04 січня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву вих. №948/07 від 25 січня 2019 року (а.с. 53-55).

4. В судове засідання, призначене на 28 січня 2019 року об 11:00 прибули позивач, представник позивача та представник відповідача.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У відповідності до положень частини третьої статті 243 КАС України та зважаючи на складність справи, складення рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк до п'яти днів з дня закінчення розгляду справи, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Як встановлено зі змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні позивачем та представником позивача пояснень, заявлені вимоги вмотивовані тим, що відповідачем в порушення чинних норм пенсійного законодавства було протиправно припинено виплату пенсії. Вказує, що з 24 травня 2017 року позивач не підпадає під дію норм Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII, про що до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області було подано відповідні підтверджуючі документи.

На думку позивача, припинення виплати пенсії було здійснене за відсутності відповідних правових підстав, а тому вказані дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області є протиправними.

6. Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву №948/07 від 25 січня 2019 року та наданих у судовому засіданні представником відповідача пояснень, Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Вказує, що відповідач при припиненні виплати пенсії ОСОБА_1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також звертає увагу, що на момент судового розгляду ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії, а тому заявлені позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

7. Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 отримує пенсію у разі втрати годувальника, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 27 лютого 2012 року (а.с. 33).

8. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14 жовтня 2014 року №, ОСОБА_1 було узято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою фактичного місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Вказані відомості щодо фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 також підтверджуються довідкою ОСББ "Родина+3" від 07 вересня 2018 року №12/11 (а.с. 71)

9. Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира від 24 травня 2017 року №380, ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира як внутрішньо переміщена особа з 14 жовтня 2014 року. Знята з обліку з 24 травня 2017 року на підставі письмової заяви про відмову від довідки ВПО відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII (а.с. 35).

10. Як встановлено зі змісту рішення Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира від 24 травня 2017 року №3183/06-13, відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII, видану ОСОБА_1 довідку від 14 жовтня 2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи скасовано 24 травня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_1 про відмову від довідки ВПО (а.с. 36).

11. ОСОБА_1 на ім'я начальника Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області було подано заяву від 24 травня 2017 року про долучення до матеріалів справи довідки про зняття з обліку як внутрішньо переміщеної особи та про переведення виплати пенсії на поштове відділення №10002 (а.с. 65).

12. Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області листом вих. №13330/04 запросило у управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира надати рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав відмови, або довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи щодо ОСОБА_1 (а.с. 70).

13. Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира листом вих. №669/06-13 від 12 лютого 2018 року повідомило відповідачу, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа з 14 жовтня 2014 року. Згідно заяви ОСОБА_1 про відмову від довідки, довідку від 14 жовтня 2014 року № було скасовано 24 травня 2017 року (а.с. 68).

Управлінням праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира на виконання вимог відповідача до матеріалів пенсійної справи також було надано копію рішення Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира від 24 травня 2017 року №3182/06-13 (а.с. 69).

13. Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області листом вих. №10874/03.2 від 17 серпня 2018 року запропонувало ОСОБА_1 з'явитися до територіального органу Пенсійного фонду України з питань виплати пенсії (а.с. 72).

14. Позивач зверталась до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із письмовим зверненням щодо необхідності надання до органів Пенсійного фонду України довідки "Про відмову про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу" (а.с. 37-38).

15. Відповідач листом вих. №12227/03.2 від 21 вересня 2018 року на ім'я Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області та Управління з координації контролю за виплати пенсій просив закрити до з'ясування пенсійну справу №197289/02 ОСОБА_1.

16. Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області листом вих. №П-451 від 28 вересня 2018 року позивачу роз'яснено, що виплата пенсії припиняється у разі скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 39-41).

17. Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 припинено виплату пенсії з 01 жовтня 2018 року, що також відомостями з історії по картковому рахунку (а.с. 47- 48 та зворот).

18. Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області листом вих. №12474/03.2 від 29 вересня 2018 року повторно запросив інформацію у управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира щодо статусу внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (а.с. 74).

19. Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира листом вих. №2199/06-13 від 27 вересня 2018 року повторно повідомило відповідачу, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа з 14 жовтня 2014 року. Згідно заяви ОСОБА_1 про відмову від довідки, довідку від 14 жовтня 2014 року № було скасовано 24 травня 2017 року (а.с. 75).

20. Як встановлено із матеріалів справи та наданих у судовому засідання сторонами пояснень, ОСОБА_1, на підставі рішення від 04 грудня 2018 року було поновлено виплату пенсії та 08 січня 2019 року нараховано і виплачено пенсію, включно із сумою заборгованості з 01 жовтня 2018 року, що також підтверджується відомостями з історії по картковому рахунку (а.с. 63).

Не погоджуючись із діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернулась із вказаним позовом до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 19 Основного Закону встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною третьою статті 46 Основного Закону проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

вказаним позовом до суду.

22. Преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1706-VII) декларовано, що цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частиною першою статті 1 Закону №1706-VII встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону №1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Пунктом 1 частини першої статті 12 Закону №1706-VII передбачено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала заяву про відмову від довідки.

23. Механізм здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування визначено Порядком здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136 (далі - Порядок №136).

Пунктом 9 Порядку №136 передбачено, що у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

24. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 №475/97-ВР, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) конвенційне поняття "майно" являє собою "існуюче майно" або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності (справа "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини", заява № 42527/98, рішення від 12.07.2001 р. п. 83).

ЄСПЛ у справі "Міллер проти Австрії" від 16 грудня 1974 року вказав, що обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності. (справа "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Беєлер проти Італії, Онер'їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер'їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії").

ОЦІНКА СУДУ

25. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи оскаржувані дії щодо припинення виплати пенсії на відповідність частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву та наданих представником відповідача у судовому засіданні пояснень, припинення виплати пенсії було здійснено для з'ясування обставин щодо статусу ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи на підставі пункту 9 Порядку №136.

Суд критично ставиться до доводів відповідача та наголошує, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області були подані документи щодо зняття з обліку як внутрішньо переміщеної особи з 24 травня 2017 року. Вказані документи були надані відповідачу разом із заявою від 24 травня 2017 року (а.с. 65) та наявні у матеріалах пенсійної справи.

Крім того, в порушення пунктів 9 та 10 Порядку №136 матеріали пенсійної справи не містять письмових доказів на підтвердження надсилання Міністерством фінансів України рекомендації щодо зупинення або припинення виплати пенсії ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, з 24 травня 2017 року норми Закону №1706-VII на позивача не розповсюджуються, а тому у відповідача не було правових підстав для призупинення виплати пенсії у відповідності до пункту 9 Порядку №136.

Суд також звертає увагу, що на момент спірного припинення виплати пенсії Житомирському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України у Житомирській області вже було відомо про зняття ОСОБА_1 з обліку як внутрішньо переміщеної особи. Вказані відомості надавалися як особисто позивачем разом із заявою від 24 травня 2017 року (а.с. 65), так і управлінням праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира листом вих. №669/06-13 від 12 лютого 2018 року (а.с. 68) та листом вих. №2199/06-13 від 27 вересня 2018 року (а.с. 75) відповідно.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, суд погоджується із доводами позивача в частині протиправних дій Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1.

26. Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Так, у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII правові висновки Верховного Суду є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Зважаючи на наявність порушеного права та необхідність його у судовому порядку, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 245 КАС України суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1.

27. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області поновити виплату пенсії суд зазначає, що на момент розгляду справи ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії а також нараховано і виплачено заборгованість за попередні три місяці, що не заперечується сторонами, а також підтверджується відомостями з історії по картковому рахунку (а.с. 63).

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині зобов'язання Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області поновити виплату пенсії з моменту її припинення не підлягають задоволенню.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

28. Заслухавши пояснення сторін та учасників справи, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 вчинені з порушенням частини другої статті 19 Конституції України та не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.

29. Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність дій Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

30. Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1. РНОКПП: НОМЕР_1) до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. Перемоги, 55, Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання дій неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 04 лютого 2019 року.

Головуючий суддя О.Г. Попова