Справа № 806/942/18
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2019 року

Київ

справа №806/942/18

провадження №К/9901/57393/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду у складі судді Шуляк Л.А. від 22 березня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Капустинського М.М., Моніча Б.С., Охрімчук І.Г. від 26 червня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом Житомирської міської ради, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 додатку № 1 до рішення Житомирської міської ради від 09 листопада 2017 року № 821;

- зобов'язати Житомирську міську раду на протязі тридцяти днів з дня набуття рішення законної сили надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під прибудову до власної квартири АДРЕСА_1

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. Рішення судів мотивовано тим, що співвласник багатоквартирного будинку не має права на отримання у приватну власність частини земельної ділянки, на якій розташований будинок, оскільки вона є спільною сумісною власністю його співвласників.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_3 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1

25 лютого 2010 року виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення № 125 «Про надання замовникам будівництва містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок для нових об'єктів архітектури, реконструкції, використання існуючих об'єктів, внесення змін, продовження терміну дії рішень міськвиконкому, передачу функцій замовника», пунктом 1.9 якого вирішено надати ОСОБА_3 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для реконструкції власної квартири АДРЕСА_1, за рахунок прибудови лоджії в розмірах, які погоджені в ескізних передпроектних проробленнях; зобов'язати замовити у юридичних, фізичних осіб, які мають відповідну ліцензію розроблення проектної документації на об'єкт архітектури; зобов'язати звернутись до міської ради щодо оформлення права користування земельною ділянкою на об'єкт архітектури або зміни цільового використання існуючої земельної ділянки, згідно з погодженим генеральним планом ділянки.

Приватним підприємством «Центр "Астрон" розроблено робочий проект № 335/264-2010 реконструкції квартири АДРЕСА_1, за рахунок прибудови лоджії в розмірах, які погоджені в ескізних передпроектних проробленнях в місті Житомирі, за яким позивачем проведено відповідну реконструкцію.

У 2017 році позивач звернувся до Житомирської міської ради із клопотанням щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0180 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для іншої житлової забудови (для будівництва балкону).

09 листопада 2017 року Житомирською міською радою прийнято рішення № 821 «Про розгляд звернень фізичних осіб-підприємців та громадян щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким пунктом 4 додатку № 1 вирішено відмовити ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підставою для такої відмови вказано те, що на підставі статті 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Касаційна скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що Житомирською міською радою не надано відповідних документів на підтвердження зареєстрованого права користування, або власності, земельною ділянкою під багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до частини третьої статті 123 Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому порядку

7. Житомирська міська рада відзиву на касаційну скаргу не надіслала.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

9. Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

10. Згідно частин першої-третьої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

11. Згідно з положеннями статті 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

12. У частинах першій-третій статті 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

13. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку (пункт "в" частини другої статті 89 Земельного кодексу України).

14. За змістом частини першої, другої статті 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

15. У статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14 травня 2015 року № 417-VIII визначено, що прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

16. Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

17. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

18. За таких обставин земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, а також співвласникам багатоквартирного будинку у спільну сумісну власність. Окремий співвласник багатоквартирного будинку не має права на отримання у приватну власність частини земельної ділянки, яка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку.

19. Відсутність документального закріплення земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкової території за багатоквартирним будинком не може бути підставою для передачі даної земельної ділянки у власність окремим співвласникам.

20. Таким чином, судами попередніх інстанцій зроблено висновок про те, Житомирська міська рада довела правомірність оспорюваного в частині рішення № 821 від 09 листопада 2017 року «Про розгляд звернень фізичних осіб-підприємців та громадян щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2018 року - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя М. І. Гриців