Справа № 826/4456/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4456/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменко В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Рейтаровської О.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2018 (м. Київ, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київського міського центру зайнятості про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Київського міського центру зайнятості, в якому просив суд: зобов'язати відповідача видати йому ваучер на навчання за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у Інституті інноваційної освіти Київського національного університеті будівництва та архітектури за спеціальністю «будівництво та цивільна інженерія» (спеціалізація - «міське будівництво та господарство).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні спірного ваучера на навчання, оскільки позивач відповідає встановленим чинним законодавством критеріям та має бажання підвищити рівень освіти.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано Київський міський центр зайнятості видати ОСОБА_2 ваучер на навчання за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у Інституті інноваційної освіти Київського національного університеті будівництва та архітектури за спеціальністю «будівництво та цивільна інженерія» (спеціалізація - «міське будівництво та господарство).

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що оскільки професія отримується після здобуття професійно-технічної освіти, відповідно і перепідготовка може здійснюватись за будь-якою іншою професією.

Освіта на здобуття якої позивач бажає отримати ваучер «будівництво та цивільна інженерія» міститься серед спеціальностей з кодом « 192», тому видача такого ваучеру суперечитиме законодавству, оскільки спеціальність передбачає здобуття вищої освіти, а перепідготовка здійснюється лише за професіями.

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, 23.01.2018 ОСОБА_2 звернувся до Київського міського центру зайнятості із заявою, в якій просив видати йому ваучер на навчання за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в рамках програми підтримання конкурентоспроможності (а.с. 10).

Вказана заява вмотивована тим, що позивач, страховий стаж якого більше 15 років, має намір здобути нову вищу освіту за спеціальністю «будівництво та цивільна інженерія» (спеціалізація - «міське будівництво та господарство») в Інституті інноваційної освіти Київського національного університету будівництва та архітектури.

Листом від 06.02.2018 №06-1267/09-13/18 Київський міський центр зайнятості відмовив позивачу у наданні запитуваного ваучера, зазначивши, що пунктом 3 Порядку видачі ваучерів для підтримки конкурентоспроможності осіб на ринку праці передбачено, що на підставі ваучера здійснюються перепідготовка, спеціалізація, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями згідно з пріоритетними видами економічної діяльності, підготовка на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, водночас, ОСОБА_2 має вищу освіту за спеціальністю «Економіка підприємства», яка відсутня в переліку професій, спеціальностей, напрямків підготовки та підвищення кваліфікації, для навчання за якими може бути виданий ваучер (а.с. 9).

Вважаючи таку відмову Київського міського центру зайнятості протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач відповідає критеріям для отримання ваучера, встановленим статтею 30 Закону України «Про зайнятість населення» та Порядком видачі ваучерів для підтримання конкурентоспроможності осіб на ринку праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №207, тому він має право на отримання ваучера на навчання за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у Інституті інноваційної освіти Київського національного університеті будівництва та архітектури за спеціальністю «будівництво та цивільна інженерія» в рамках програми підтримання конкурентоспроможності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI (далі - Закон №5067-VI).

Згідно пункту 4 частини першої статті 16 Закону №5067-VI держава забезпечує реалізацію політики у сфері зайнятості населення шляхом, зокрема, сприяння підвищенню конкурентоспроможності робочої сили та зайнятості населення.

Статтею 30 вказаного Закону встановлено розширення можливостей для підвищення конкурентоспроможності деяких категорій громадян.

У відповідності до частини першої статті 30 Закону №5067-VI право на одноразове отримання ваучера для підтримання конкурентоспроможності шляхом перепідготовки, спеціалізації, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями для пріоритетних видів економічної діяльності мають:

1) особи віком старше 45 років, страховий стаж яких становить не менше 15 років, до досягнення встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку;

2) особи, звільнені з військової служби (крім військовослужбовців строкової служби), служби в органах внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції або Державної кримінально-виконавчої служби України у зв'язку із скороченням чисельності, штату або за станом здоров'я до досягнення ними встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, за наявності вислуги не менше 10 років, які не набули права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

3) особи, звільнені з військової служби після участі у проведенні антитерористичної операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з числа осіб з інвалідністю до отримання права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

4) внутрішньо переміщені особи працездатного віку за відсутності підходящої роботи.

Вибір професії (спеціальності) із затвердженого переліку, форми та місця навчання здійснюється особою.

Частинами другою та третьою вказаної статті визначено, що вартість ваучера встановлюється в межах вартості навчання, але не може перевищувати десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом.

Оплата ваучера здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття виходячи з його фінансових можливостей.

Порядок видачі державною службою зайнятості ваучерів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Перелік професій, спеціальностей, напрямів підготовки та підвищення кваліфікації, для навчання за якими може бути виданий ваучер, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №207 затверджено Порядок видачі ваучерів для підтримання конкурентоспроможності осіб на ринку праці, який визначає механізм видачі Центром зайнятості Автономної Республіки Крим, обласними, Київським та Севастопольським міськими, районними, міськрайонними, міськими центрами зайнятості (далі - центри зайнятості) особам ваучерів для підтримання їх конкурентоспроможності на ринку праці (далі - ваучери) (далі - Порядок №207).

Згідно пункту 1 Порядку №207 ваучери видаються одноразово: особам віком старше 45 років, страховий стаж яких становить не менш як 15 років, до досягнення встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку; особам, звільненим з військової служби (крім військовослужбовців строкової служби), служби в органах внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції або Державної кримінально-виконавчої служби у зв'язку із скороченням чисельності, штату або за станом здоров'я до досягнення ними встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, за наявності вислуги не менше 10 років, які не набули права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; особам, звільненим з військової служби після участі у проведенні антитерористичної операції, з числа осіб з інвалідністю до отримання права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; внутрішньо переміщеним особам працездатного віку за відсутності підходящої роботи.

Водночас, дія цього Порядку не поширюється на: осіб, які не мають професійно-технічної або вищої освіти; осіб, які проходили протягом останніх трьох років перепідготовку за рахунок коштів Фонду державного соціального страхування на випадок безробіття; осіб, які зареєстровані в центрах зайнятості як безробітні.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону №5067-VI ваучер - це документ встановленого зразка, що дає особі відповідно до цього Закону право на перепідготовку, підготовку на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, спеціалізацію, підвищення кваліфікації у навчальних закладах чи у роботодавця.

Пунктами 3, 4 Порядку №207 встановлено, що на підставі ваучера здійснюються перепідготовка, спеціалізація, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями згідно з пріоритетними видами економічної діяльності, підготовка на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні.

Навчання здійснюється професійно-технічними та вищими навчальними закладами, підприємствами, установами та організаціями, які мають ліцензію на провадження діяльності з надання освітніх послуг за затвердженим Мінсоцполітики переліком професій, спеціальностей, для навчання за якими може бути виданий ваучер, і є резидентами (далі - навчальні заклади).

Згідно частини шостої статті 18 Закону України «Про освіту» післядипломна освіта включає у себе:

спеціалізацію - профільну спеціалізовану підготовку з метою набуття особою здатності виконувати завдання та обов'язки, що мають особливості в межах спеціальності;

перепідготовку - освіту дорослих, спрямовану на професійне навчання з метою оволодіння іншою (іншими) професією (професіями);

підвищення кваліфікації - набуття особою нових та/або вдосконалення раніше набутих компетентностей у межах професійної діяльності або галузі знань;

стажування - набуття особою практичного досвіду виконання завдань та обов'язків у певній професійній діяльності або галузі знань.

Аналізуючи вищевикладені норми чинного законодавства, ваучер - це документ, що надає особі право на перепідготовку, підготовку на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, спеціалізації або підвищення кваліфікації.

При цьому, суд апеляційної інстанції відзначає, що «професія» отримується після здобуття професійно-технічної освіти, а «спеціальність» - після здобуття вищої освіти.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має вищу освіту за спеціальністю «економіка підприємства», та у своїй заяві від 23.01.2018 останній висловив намір здобути нову вищу освіту за спеціальністю «будівництво та цивільна інженерія» (спеціалізація - «міське будівництво та господарство») в Інституті інноваційної освіти Київського національного університету будівництва та архітектури (а.с. 10).

Листом від 06.02.2018 №06-1267/09-13/18 Київський міський центр зайнятості відмовив позивачу у видачі ваучера для підтримки конкурентоспроможності осіб на ринку праці з огляду на те, що останній має вищу освіту за спеціальністю «економіка підприємства», яка в свою чергу не міститься у Переліку професій, спеціальностей, напрямків підготовки та підвищення кваліфікації, для навчання за якими може бути виданий ваучер, що затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 26.05.2015 №661, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.07.2015 за №817/27262 (а.с. 9).

У Переліку професій, спеціальностей, напрямків підготовки та підвищення кваліфікації для навчання за якими може бути виданий ваучер, що затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 26.05.2015 №661 визначено коди професій та спеціальностей, за якими може бути надано ваучер.

У примітці до зазначеного переліку професій (спеціальностей) зазначено, що коди професій визначаються згідно з Національним класифікатором України «Класифікатор професій» ДК 003:2010, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.07.2010 №327, а коди спеціальностей визначаються згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 266 «Про затвердження переліку галузей знань і спеціальностей, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти».

Тобто, видача ваучеру позивачу можлива лише за тими професіями (спеціальностями), які зазначені в Національному класифікаторі «Класифікатор професій» ДК 003:2010, тобто за робітничими професіями.

Перепідготовка на іншу спеціальність чинним законодавством не передбачена, а видача ваучера на підвищення кваліфікації можлива лише за раніше отриманою вищою освітою.

Тобто, особи, які мають вищу освіту, можуть отримати ваучер шляхом перепідготовки за однією із професій з Переліку, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 26.05.2015 №661, та спеціалізації або підвищення кваліфікації у разі, якщо ця спеціальність входить до цього Переліку та особа, відповідає вимогам, зазначеним у Порядку №207.

Аналізуючи Перелік професій, спеціальностей, напрямків підготовки та підвищення кваліфікації, для навчання за якими може бути виданий ваучер, що затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 26.05.2015 №661, колегія суддів приходить до висновку, що у ньому відсутня можливість підвищення кваліфікації за отриманою позивачем спеціальністю «Економіка підприємства».

Відтак, для отримання повної вищої освіти за спеціальністю «будівництво та цивільна інженерія» (код 192) особа повинна мати рівень базової (неповної) вищої освіти за напрямком галузі знань - «архітектура та будівництво» (шифр галузі 19).

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що підстави для видачі позивачу ваучера на навчання для отримання вищої освіти за спеціальністю «будівництво та цивільна інженерія» відсутні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Київського міського центру зайнятості про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 28.01.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

< Справа слухалась у (обов'язкове для заповнення) >