Справа № 663/259/19
Суддя: Шульга К. М.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/259/19
Провадження № 2-а/663/20/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шульги К. М.

секретаря Миронюк М. М.

за участю представника

позивача Демидової А. В.

відповідача ОСОБА_2

адвоката Охлопкова І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Скадовського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області до громадянки Узбекистану ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом який обґрунтовує тим, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 23.08.2018 у справі №663/2410/18 було задоволено позов Скадовського РВ УДМС України в Херсонській області до громадянки Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України. Вказаним рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виїзду з України та знаходиться на території України після закінчення відповідного терміну перебування; законні підстави для знаходження на території України відсутні. На теперішній час рішення суду не виконано у зв'язку з ухиленням відповідачки від його виконання. Оскільки у ОСОБА_2 відсутні підстави для законного перебування на території України, остання не вживає заходів стосовно своєї легалізації, офіційно не працює, відсутні кошти необхідні для проживання в Україні, також відповідачка не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, просить затримати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України строком на 6 місяців.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Демидова А. В. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, звернула увагу, що відповідачкою постійно змінюється місце фактичного проживання, що також ускладнює виконання рішення суду, оскільки позбавляє можливості встановити місце перебування відповідачки.

Відповідач у судовому засіданні не заперечувала порушення законодавства України, при цьому позовні вимоги не визнала, пояснила, що з рішенням про її примусове видворення з території України від 23.08.2018 обізнана, однак не може його добровільно виконати через брак коштів. Також пояснила, що чоловік хворіє, отримував лікування у Херсонській обласній лікарні, на яке було витрачено значну суму, яку вони позичили у знайомих. Зараз вони з чоловіком намагаються повернути борги, тому не можуть виїхати з України. Щодо зміни місця фактичного проживання пояснила, що вони дійсно часто переїжджають з квартир, які винаймають, але не у зв'язку з ухиленням від виконання рішення суду, а через зміну орендної плати або у зв'язку з продажом житла власниками. Повідомила про можливість добровільно виїхати з України наприкінці лютого поточного року разом зі знайомими, які приїдуть в Україну з Узбекистану у лютому.

Адвокат Охлопков І. О. заперечував проти позову, зазначивши, що затримання особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців може мати місце як забезпечення позову про видворення, а не в порядку виконання вже існуючого рішення суду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені ст.289 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами ст.289 КАС України підставою для застосування такого заходу, як затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України, є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано позов про видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також такий захід застосовується у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно п. 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до п.1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Отже, з наведеного випливає, що затримання іноземця або особи без громадянства та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливо з метою забезпечення примусового видворення з України.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою Узбекистану, що підтверджено даними паспорта.

Як встановлено судом з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами під час судового розгляду, ОСОБА_2 прибула на територію України через КПП «Бориспіль» у приватних справах; з 12.09.2017 перебуває на території України нелегально.

Відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області у справі №663/2410/18 від 23.08.2018 вирішено видворити громадянку Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Враховуючи, що відповідач на території України перебуває незаконно, під час розгляду справи не заперечувала порушення вимог чинного законодавства та обізнаність про необхідність виїхати за межі території України, судом встановлено підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення про її примусове видворення, що відповідно є підставою для прийняття рішення про затримання відповідача з метою забезпечення її примусового видворення з території України.

Суд критично сприймає доводи відповідача щодо наміру самостійно залишити територію України, оскільки встановлено, що відповідачем заходи для легалізації свого перебування в Україні не вживаються, рішення суду добровільно не виконується.

Керуючись ст.ст.241-246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Скадовського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області до громадянки Узбекистану ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі України задовольнити.

Затримати громадянку Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням її до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства стром на 6 (шість) місяців, з метою забезпечення видворення за межі території України.

Рішення суду може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області К.М. Шульга