Справа № 803/1834/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/899/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі № 803/1834/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області, ОСОБА_3 про визнання протиправними і скасування наказів, зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Валюх В.М.,

час ухвалення рішення - 03.04.2018 року, 15:37 год.,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 10.04.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області), ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування наказів від 07.09.2017 № 2093-о (в частині звільнення), від 07.09.2017 № 2077-о, поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ДФС від 16.02.2016 № 360-о «Про призначення працівників податкової міліції» ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Волинській області, звільнивши з посади начальника відділу власної безпеки при ГУ ДФС у Волинській області Головного управління власної безпеки ДФС.

Наказом ДФС від 07.09.2017 № 591 «Про внесення змін до наказу ДФС від 11.01.2016 № 17» введено в дію Зміни до Структур головних управлінь ДФС в областях, ГУ ДФС у м. Києві, офісу великих платників податків ДФС, та внесені відповідні зміни до Методичних рекомендацій щодо побудови організаційних структур територіальних органів ДФС від 11.01.2016 №17 «Про введення в дію Структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо їх побудови».

07.09.2017 в. о. голови ДФС було видано наказ № 2093-о «По особовому складу», відповідно до якого у зв'язку із здійсненням організаційно-штатних заходів ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Волинській області, зарахувавши у розпорядження ГУ ДФС у Волинській області. З вказаним наказом позивач був ознайомлений 16.11.2017.

Крім того, 07.09.2017 в. о. голови ДФС видав наказ № 2077-о «Про призначення ОСОБА_3.», яким ОСОБА_3 було призначено на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області Головного управління ДФС у Волинській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Позивач зазначає, що оскільки фактично ДФС змінює лише назву структурних підрозділів в територіальних органах, то така зміна не може вважатися реорганізацією чи ліквідацією, а тому не тягне за собою звільнення працівників. Попередження про звільнення у встановлений 2-місячний строк позивачу не повідомлялось.

Крім того, штатний розпис управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області в порівнянні з попереднім штатним розписом управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Волинській області не містить змін щодо посади керівника. Зарахування позивача у розпорядження у зв'язку із здійсненням організаційно-штатних заходів відбулося із одночасним звільненням його з посади.

Позивач вважає, що має переважне право на призначення його на перейменовану посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області. Водночас, прийняття оскаржуваних наказів від 07.09.2017 № 2093-о, № 2077-о свідчить про неврахування відповідачем переважного права позивача залишення на посаді.

На думку позивача, внаслідок видання наказу ДФС від 07.09.2017 № 591 відбулася фактично оптимізація існуючої системи підрозділів ДФС, внесені вказаним наказом зміни та нововведення не підпадають під поняття «організаційно-штатні заходи».

Позивач звертає увагу, що в порушення підпункту «в» пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Положення № 114), з моменту до звільнення та до моменту звернення до суду з цим позовом пройшло більше 15 днів, тобто, строку, протягом якого при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ.

Позивач, з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог (а. с. 149), просить визнати протиправними та скасувати накази ДФС від 07.09.2017 № 2093-о (в частині його звільнення), від 07.09.2017 № 2077-о, поновити його на посаді начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області ГУ ДФС у Волинській області, звернувши рішення суду в частині поновлення на посаді до негайного виконання.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 07 вересня 2017 року № 2093-о «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Волинській області, зарахувавши у розпорядження Головного управління ДФС у Волинській області; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Волинській області з 15 вересня 2017 року, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржили ОСОБА_1, Головне управління ДФС у Волинській області та Державна фіскальна служба України, подавши на нього апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах апелянти Головне управління ДФС у Волинській області та Державна фіскальна служба України зазначають, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначають, що вирішуючи спір необхідно застосовувати Положення тих нормативно-правових актів, якими регламентовано роботу ДФС щодо затвердження структур її територіальних органів та здійснення кадрової роботи працівників рядового та начальницького складу.

Судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги ту обставину, що оскільки позивач перебував в стані тимчасової непрацездатності, яка була тривала, тобто він перебував на обстеженні у лікувальних закладах, а тому дозвіл Міністра внутрішніх справ в даному випадку не потрібний.

Крім того, в оскаржуваному наказі міститься конкретне посилання на п.п. в) п. 40 Положення №114, який не містить вказівки про здійснення організаційно-штатних заходів виключно при призначенні.

При зарахуванні в розпорядження особа звільняється тільки із займаної посади, тобто припиняє виконувати посадові обов'язки, водночас вона залишається на службі в органах ДФС та продовжує отримувати грошове забезпечення за останньою основною штатною посадою.

Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскільки фактично змінено лише назву структурних підрозділів в територіальних органах, то така зміна не може вважатися реорганізацією чи ліквідацією та відповідно не тягне за собою звільнення працівників.

Таким чином, займана позивачем до звільнення посада не скорочувалась та не виключалась, фактично змінилася тільки її назва, іншими словами мало місце перетворення одного структурного підрозділу в інший із іншою назвою, але майже однаковими завданнями і функціями, що не може бути підставою для звільнення.

Суд першої інстанції помилково вважав, що поновлення незаконно звільненого працівника слід здійснювати саме на попередній, тобто тій посаді, з якої було звільнено, однак апелянт вважає, що для фактичного відновлення порушених прав, як незаконно звільненого, він повинен бути поновлений на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області.

Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача і третьої особи, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ДФС не довів правомірності оскаржуваного наказу від 07.09.2017 № 2093 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що наказом ДФС від 16.02.2016 № 360-о «Про призначення працівників податкової міліції» підполковника податкової міліції ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Волинській області, звільнивши з посади начальника відділу власної безпеки при ГУ ДФС у Волинській області Головного управління власної безпеки ДФС, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом (а. с. 14).

14.09.2017 ГУ ДФС у Волинській області прийняло наказ № 2631 «Про введення в дію переліків змін», відповідно до якого з метою приведення діяльності ГУ ДФС у Волинській області до вимог наказу ДФС від 11.01.2016 № 17 «Про введення в дію Структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо їх побудови» (із змінами, внесеними наказом ДФС від 07.09.2017 № 591) введено в дію з 15.09.2017 затверджені в. о. голови ДФС переліки змін № 2 та № 3 до організаційної структури ГУ ДФС у Волинській області на 2017 рік і переліки змін № 4 та № 5 до штатного розпису ГУ ДФС у Волинській області, а також внесені зміни до додатка до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 01.02.2016 № 99 «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису» (додаток 1) та Переліку індексів структурних підрозділів ГУ ДФС в області, затверджених наказом ГУ ДФС у Волинській області від 01.02.2016 № 99 (додаток 2) (а. с. 53).

Як вбачається з додатку 1 до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 14.09.2017 № 2631 Зміни до додатка до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 01.02.2016 № 99 «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису», було вилучено рядок « 03-20-22 Управління внутрішньої безпеки - 15» та доповнено рядком « 03-20-22 Управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області - 15» (а. с. 54).

З додатку 2 до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 14.09.2017 № 2631 Зміни до Переліку індексів структурних підрозділів ГУ ДФС в області, затверджених наказом ГУ ДФС у Волинській області від 01.02.2016 № 99, вбачається вилучення рядків «Управління внутрішньої безпеки 03-20-22; відділ оперативних заходів 03-20-22-01; організаційно-аналітичний відділ 03-20-22-02» та доповнення рядками «Управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області 03-20-22; Перший відділ 03-20-22-01; Другий відділ 03-20-22-02; Організаційно-аналітичний сектор 03-20-22-03» (а. с. 55).

07.09.2017 в. о. голови ДФС було видано наказ № 2093-о «По особовому складу» (з яким позивач був ознайомлений 16.11.2017) відповідно до якого у зв'язку із здійсненням організаційно-штатних заходів, на підставі підпункту «в» пункту 40 Положення № 114 ОСОБА_1 звільнено з 15.09.2017 з посади начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Волинській області, зарахувавши у розпорядження ГУ ДФС у Волинській області (а. с. 23).

07.09.2017 в. о. голови ДФС видав наказ № 2077-о «Про призначення ОСОБА_3.», яким полковника податкової міліції ОСОБА_3 було призначено на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області ГУ ДФС у Волинській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Вінницькій області, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом (а. с. 118).

Відповідно до абзацу другого пункту 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, у складі ДФС та її територіальних органах діють підрозділи податкової міліції.

Згідно із пунктом 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 № 1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» установлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114.

Згідно із пунктом 42 розділу IV (Призначення на посади, переміщення і просування по службі) Положення № 114 переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу провадиться: а) на вищі посади - в порядку просування по службі; б) на рівнозначні посади - у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров'я, віку та підготовки за новою спеціальністю; в) у зв'язку з початком навчання у закладах Міністерства внутрішніх справ - при звільненні зі штатної посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання; г) на нижчі посади - за підставами, передбаченими пунктом 45 цього Положення. Рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.

Пунктом 45 Положення № 114 передбачено, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з вищих посад на нижчі провадиться: а) при скороченні штатів; б) за станом здоров'я згідно з висновком військово-лікарської комісії; в) за особистим проханням; г) за службовою невідповідністю, виходячи з професійних моральних і особистих якостей; д) у порядку дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ або за клопотанням товариського суду честі середнього і старшого начальницького складу. У наказах по особовому складу про переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на нижчі посади зазначаються підстави переміщення, передбачені цим пунктом. Переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на нижчі посади при скороченні штатів і за станом здоров'я провадиться прямими начальниками в межах наданих їм прав за умови, якщо немає можливості для призначення на рівнозначну посаду.

За змістом підпунктів «в», «г» пункту 40 Положення № 114 призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції. При цьому враховується таке: при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15 діб. У виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ. До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим Положенням відпустках (крім відпусток по вагітності, родах і догляду за дитиною), на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах; переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу має здійснюватися, як правило, без зарахування їх у розпорядження відповідного органу внутрішніх справ; призначення на посади осіб, які перебувають у розпорядженні відповідного органу, провадиться в найкоротший строк, але не пізніше двох місяців із дня звільнення їх з посади.

Згідно із пунктом 24 Положення № 114 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Отже, незаконно звільнена або переведена на іншу посаду особа рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягає поновленню виключно на попередній посаді.

З огляду на вищевикладене, посилання апелянта-позивача на те, що для фактичного відновлення порушених прав, як незаконно звільненого, він повинен бути поновлений на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області прав не підлягають задоволенню.

Щодо посилань апелянтів Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України на те, що оскільки позивач перебував в стані тимчасової непрацездатності, яка була тривала, тобто він перебував на обстеженні у лікувальних закладах, а тому дозвіл Міністра внутрішніх справ в даному випадку не потрібний та те, що позивач звільнений з посади на підставі п.п. в) п. 40 Положення №114, який не містить вказівки про здійснення організаційно-штатних заходів виключно при призначенні. То колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такі твердження знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, однак вони не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наступного.

Як встановлено судом, 14.09.2017 ГУ ДФС у Волинській області прийняло наказ № 2631 «Про введення в дію переліків змін», відповідно до якого введено в дію з 15.09.2017 затверджені в. о. голови ДФС переліки змін № 2 та № 3 до організаційної структури ГУ ДФС у Волинській області на 2017 рік і переліки змін № 4 та № 5 до штатного розпису ГУ ДФС у Волинській області, а також внесені зміни до додатка до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 01.02.2016 № 99 «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису» (додаток 1) та Переліку індексів структурних підрозділів ГУ ДФС в області, затверджених наказом ГУ ДФС у Волинській області від 01.02.2016 № 99 (додаток 2) (а. с. 53).

Як вбачається з додатку 1 до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 14.09.2017 № 2631 Зміни до додатка до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 01.02.2016 № 99 «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису», було вилучено рядок « 03-20-22 Управління внутрішньої безпеки - 15» та доповнено рядком « 03-20-22 Управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області - 15» (а. с. 54).

Отже, кількість штатних посад в Управлінні внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області залишилася та сама, що й була в Управлінні внутрішньої безпеки, при цьому, посада начальника Управління була збережена, а посадовий оклад начальника управління, що виведено із штатного розпису, та посадовий оклад начальника управління, який введено до штатного розпису, співпадає та складає 2281,00 грн. (а. с. 56-58).

Дослідивши Положення про управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Волинській області (додаток 17 до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 15.11.2016 № 1367) (а. с. 84-96) та Положення про управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Волинській області ГУ ДФС у Волинській області (затверджене наказом ГУ ДФС у Волинській області № 2867 від 02.10.2017) (а. с. 98-109), встановлено наявність певних відмінностей у формулюваннях посадових обов'язків управлінь та їх керівників, які зазначені у порівняних Положеннях, та дійшов висновку, що вони не підпадають під поняття «організаційно-штатні заходи» та «реорганізація», а є лише фактичною оптимізацією існуючої системи підрозділів ДФС України, оскільки жодних змін в структурі в даному випадку Головного управління ДФС у Волинській області не відбулося, в той час як виведення зі структури управлінь (відділів, секторів) внутрішньої безпеки та введення до структури управлінь (відділів) внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у області не може розцінюватись як реорганізація таких управлінь.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично відбулося перейменування існуючого управління та коригування його Положення, що не призвело до суттєвих змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачами та позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі № 803/1834/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 30.01.2019 року