Справа № 466/7986/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/633/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2018 року, головуючий суддя - Єзерський Р.Б., ухвалене о 11:19 год. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України управління державного агентства рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) про визнання протиправною та скасування постанови № 846,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного агентства рибного господарства України управління державного агентства рибного господарства у Львівській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 846 від 25.09.2018 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що оскаржувана постанова № 846 від 25.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення є незаконною, адже позивач не проводив вилову риби у верхньому б»єфі греблі 500 метрів Добротвірського водосховища, а мав лише намір здійснити його; виявлену рибу, в кількості зазначеній в оскаржуваній постанові, було виловлено в іншому місці, а тому факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП не доведено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що самого факту здійснення позивачем вилову риби не було встановлено, а докази, які надані відповідачем, не можуть бути достатніми.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до постанови № 846 від 25.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення, складеної головним державним інспектором Львівського рибоохоронного патруля Мушинським В.О, встановлено, що ОСОБА_1 16.09.2018 року о 13:00 год. проводив вилов риби за допомогою чотирьох вудок у верхньому б»єфі греблі 500 метрів Добротвірського водосховища у такій кількості: три риби виду сазан, одна риба виду плішка, дві риби виду карась. Вказаними діями позивач порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства та ст. 17 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».

У зв»язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.85 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.(а.с. 4)

Згідно довідки Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області розмір майнової шкоди становить 1037 грн.(а.с. 20)

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у справі фото- та відеодокази підтверджують факт вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення, а відтак підстави для задоволення даного позову відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов»язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» (далі - Закону) рибогосподарський водний об'єкт (його частина) - водний об'єкт (його частина), що використовується або може використовуватися для цілей рибного господарства.

Згідно зі ст. 17 Закону на рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), що становлять особливу цінність для охорони і відтворення водних біоресурсів, права користувачів природних ресурсів можуть обмежуватися відповідно до закону.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Правил любительського і спортивного рибальства (далі - Правил) зазначено, що б»єф - це ділянка річки, що розташована вище або нижче від водопідпірної споруди (греблі).

Пунктом 3.15 Правил встановлена заборона на вилов водних живих ресурсів у верхніх б»єфах гребель на відстані ближче ніж за 500 метрів, в нижніх - на відстані в межах, встановлених п. 4.13 цих Правил.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону порушення вимог цього Закону тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність відповідно до закону.

В свою чергу, згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов»язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З матеріалів справи видно, що 16.09.2018 року о 13:00 год., позивачем було здійснено вилов риби за допомогою чотирьох вудок у верхньому б»єфі греблі 500 метрів Добротвірського водосховища.

При складанні оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а також у судовому засіданні, доказів, які би підтвердили вилов риби у іншому місці, позивач не надав.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення № 846 від 25.09.2018 року є правомірною, а відтак адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2018 року у справі № 466/7986/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький