Справа № 1540/4876/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4876/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Савулій В.О.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "АГРОТЕХНІКА, ІНК" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.06.2018р. № щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АГРОТЕХНІКА, ІНК" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 07.06.2018р. № щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн., посилаючись на те, що у період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. ПП "АГРОТЕХНІКА, ІНК" придбано 96 одиниць сільгосподарської техніки, після отримання якої Підприємством позивача власними силами проведено її передпродажну підготовку, а саме здійснено огляд, придбання необхідних запчастин, їх встановлення та налагодження. Також, позивач наголошує, що придбані ПП "АГРОТЕХНІКА, ІНК" запасні частини до сільгосподарської техніки використовувались у господарській діяльності Підприємства. ПП "АГРОТЕХНІКА, ІНК" також стверджує, що здійснені платником податку витрати є адміністративними. Крім того, на думку позивача, за відсутність бухгалтерського обліку, або його ведення з порушенням встановленого порядку, відповідальна особа притягується до адміністративної відповідальності, водночас, вказані порушення не передбачають визнання або невизнання витрат суб'єкта господарювання, та жодним чином не спростовують здійснення таких витрат.

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 19.10.2018р. вхід.№31189/18), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 07.06.2018р. №, №, №, оскільки встановлено неможливість ідентифікувати, які саме запасні частини, метал, інструменти та інше приладдя відносяться до тієї чи іншої агротехніки, яка в подальшому була реалізована. Також, здійснені ПП АГРОТЕХНІКА, ІНК» витрати на передпродажну підготовку сільськогосподарської техніки жодним чином не відносяться до адміністративних витрат. До того ж, ПП АГРОТЕХНІКА, ІНК» з порушенням відповідних вимог чинного законодавства ведеться облік товарних запасів. У зв'язку з чим, фахівцями контролюючого органу під час проведення перевірки встановлено завищення ПП "АГРОТЕХНІКА, ІНК" задекларованої суми від'ємного значення з податку на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., що призвело до порушення вимог п.п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.7, п.10, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за №27/4248, п.4-9, п.16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №9 «Запаси», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999р. №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999р. за №751/4044; занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету в сумі 185216грн., внаслідок чого порушено приписи п.44.1 ст.44, п.46.1 ст.46, п.54.1, п.54.3 ст.54, п.185.1 ст.185, п.187.1, п.187.8 ст.187, п.198.2, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі №1540/4876/18 за позовом Приватного підприємства "АГРОТЕХНІКА, ІНК" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.06.2018р. №, №, №.

Ухвалою суду від 16.11.2018р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, у період з 24.04.2018р. по 16.05.2018р. на підставі направлень, виданих ГУ ДФС в Одеській області, фахівцями контролюючого органу відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2018 рік, на підставі Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 11.04.2018року №2497, проведено планову виїзну документальну перевірку Приватного підприємства «АГРОТЕХНІКА, ІНК» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., валютного законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «АГРОТЕХНІКА, ІНК» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., валютного - за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.» від 23.05.2018р. №000418/15-32-14-04/38227876, у висновках якого наголошено на завищенні ПП "АГРОТЕХНІКА, ІНК" задекларованої суми від'ємного значення з податку на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., що призвело до порушення вимог п.п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.7, п.10, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за №27/4248, п.4-9, п.16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №9 «Запаси», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999р. №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999р. за №751/4044; заниженні податкового зобов'язання з податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до державного бюджету в сумі 185216грн., внаслідок чого порушено приписи п.44.1 ст.44, п.46.1 ст.46, п.54.1, п.54.3 ст.54, п.185.1 ст.185, п.187.1, п.187.8 ст.187, п.198.2, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

На підставі складеного Акта перевірки від 23.05.2018р. №000418/15-32-14-04/38227876, Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкові повідомлення-рішення від 07.06.2018р. № щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС в Одеській області від 07.06.2018р. № щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн., позивач - Приватне підприємство «АГРОТЕХНІКА, ІНК» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними, та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 07.06.2018р. № щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн., винесено податковим органом правомірно, грунтовно, та з урахуванням положень чинного податкового законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, Приватне підприємство «АГРОТЕХНІКА, ІНК» може займатися наступними видами діяльності: виробництво машин і устатковання для сільського та лісового господарства (Код КВЕД 28.30); допоміжна діяльність у рослинництві (Код КВЕД 01.61); оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (Код КВЕД 45.31); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (Код КВЕД 46.21); оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (основний) (Код КВЕД 46.61); надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання (Код КВЕД 77.31); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (Код КВЕД 52.29).

Як з'ясовано судом, та зазначено в Акті Головного управління ДФС в Одеській області «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «АГРОТЕХНІКА, ІНК» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., валютного - за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.» від 23.05.2018р. №000418/15-32-14-04/38227876 за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. платником податків задекларовано фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у сумі «-» 8321,8тис.грн., перевіркою повноти декларування якого встановлено завищення суми збитку, визначеної у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності. Перевіркою показників, відображених у рядку 2050 Форми 2 Фінансового звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.» у загальній сумі 47228,8тис.грн. встановлено, що на формування означених показників мала вплив собівартість реалізованої агротехніки, амортизація ОС, розрахунки із постачальниками. За даними фінансового звіту у період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. ПП «АГРОТЕХНІКА, ІНК» до складу рядка 2050 Форми 2 Фінансового звіту „Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" віднесено наступні статті витрат: собівартість реалізованих товарів (агротехніка); амортизаційні відрахування; розрахунки із постачальниками (придбані товари, роботи (послуги)). Разом з тим, за даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки із постачальниками» усі придбані роботи (послуги) та матеріали Підприємством позивача віднесено до дебету бухгалтерського рахунку 92 «Адміністративні витрати», які в подальшому враховувались для розрахунку фінансового результату. У період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. ПП «АГРОТЕХНІКА, ІНК» списувались витрати, віднесені до складу бухгалтерського рахунку 92 «Адміністративні витрати» на загальну суму 6166409,03грн., а саме: запасні частини, метал, інструменти, інше приладдя та інвентар, транспортно-експедиційні послуги.

ПП «АГРОТЕХНІКА, ІНК» спеціалізується на реалізації та здачі в оренду агротехніки, а тому запасні частини, метал, інструменти, інше приладдя та інвентар, придбанно з метою їх використання для проведення передпродажної підготовки агротехніки, що реалізується, а також для ремонту власних основних засобів.

Так, придбані запчастини, метал, інструменти, інше приладдя та інвентар повинні обліковуватися на рахунках класу 2 «Запаси», зокрема, на рахунку 207 «Запасні частини», та у подальшому списуватися до відповідних рахунків за господарським призначенням запасів, оцінка вибуття яких передбачена П(С)БО №9 «Запаси».

Водночас, відповідно до Головної книги ПП «АГРОТЕХНІКА, ІНК», на Підприємстві позивача відсутній облік за бухгалтерськими рахунками класу 2 «Запаси», крім рахунку 28 «Товари», на якому обліковуються виключно агротехніка придбана для продажу.

Отже, придбані запасні частини, метал, інструменти, інше приладдя та інвентар не було оприбутковано до складу запасів ПП «АГРОТЕХНІКА, ІНК», та у повному обсязі списувались до складу бухгалтерського рахунку 92 «Адміністративні витрати» того ж періоду у якому придбавалися, наступним проведенням: Дт92 Кт631 на загальну суму 5739095,39грн. Аналогічно витрати з транспортування, експедирування, перевалці запасів (імпортована агротехніка) повинні входити до складу транспортно-заготівельних витрат, та з урахуванням П(С)БО №9 «Запаси», включатися до первісної вартості запасів.

Зокрема, в ході перевірки фахівцями контролюючого органу встановлено, що придбана ПП «АГРОТЕХНІКА, ІНК» агротехніка відображена по бухгалтерському рахунку 28 «Товари» оприбуткована платником податку за первісною вартістю без урахування витрат на послуги з транспортування, експедирування, перевалці імпортованої агротехніки, які списувалися до складу бухгалтерського рахунку 92 «Адміністративні витрати» того ж періоду у якому придбавалися, наступним проведенням: Дт92 Кт631 на загальну суму 427313,64грн.

Водночас, належних доказів, з урахуванням котрих можливо було б ідентифікувати, які саме запасні частини, метал, інструменти та інше приладдя відносяться до тієї чи іншої агротехніки, що в подальшому була реалізована ПП «АГРОТЕХНІКА, ІНК», позивачем суду не надано.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до підпункту 2 статті 3 якого фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, згідно з п.7, 10, 11 якого витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку №9 «Запаси», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999р. №246, відповідно до п.п.4-9, 16 запаси - активи, які: утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності; перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва; утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством/установою.

Запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов'язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Для цілей бухгалтерського обліку запаси включають: сировину, основні й допоміжні матеріали, комплектуючі вироби та інші матеріальні цінності, що призначені для виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг, розподілу, передачі, обслуговування виробництва й адміністративних потреб; незавершене виробництво у вигляді не закінчених обробкою і складанням деталей, вузлів, виробів та незакінчених технологічних процесів. Незавершене виробництво на підприємствах, в установах, що виконують роботи та надають послуги, складається з витрат на виконання незакінчених робіт (послуг), щодо яких підприємством/установою ще не визнано доходу; готову продукцію, що виготовлена на підприємстві, в установі, призначена для продажу і відповідає технічним та якісним характеристикам, передбаченим договором або іншим нормативно-правовим актом; товари у вигляді матеріальних цінностей, що придбані (отримані) та утримуються підприємством/установою з метою подальшого продажу; малоцінні та швидкозношувані предмети, що використовуються протягом не більше одного року або нормального операційного циклу, якщо він більше одного року; поточні біологічні активи, якщо вони оцінюються за цим Положенням (стандартом), а також сільськогосподарська продукція і продукція лісового господарства після її первісного визнання.

Одиницею бухгалтерського обліку запасів є їх найменування або однорідна група (вид).

Придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.

Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат: суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю) за вирахуванням непрямих податків; суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв'язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі; транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць; інші витрати, які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях. До таких витрат, зокрема, належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати підприємства/установи на доопрацювання і підвищення якісно технічних характеристик запасів.

У разі, якщо на момент оприбуткування запасів неможливо достовірно визначити їх первісну вартість, такі запаси можуть оцінюватися та відображатися за справедливою вартістю з наступним коригуванням до первісної вартості.

При відпуску запасів у виробництво, з виробництва, продаж та іншому вибутті оцінка їх здійснюється за одним з таких методів: ідентифікованої собівартості відповідної одиниці запасів; середньозваженої собівартості; собівартості перших за часом надходження запасів (ФІФО); нормативних затрат; ціни продажу.

Для всіх одиниць бухгалтерського обліку запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, застосовується тільки один із наведених методів.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що придбані ПП «АГРОТЕХНІКА, ІНК» запасні частини, метал, інструменти, інше приладдя та інвентар не було оприбутковано до складу запасів Підприємства, нотомість у повному обсязі списувались до складу бухгалтерського рахунку 92 «Адміністративні витрати» того ж періоду у якому придбавалися, наступним проведенням: Дт92 Кт631, що відповідно призвело до невірного обліку товарних запасів, та порушення Підприємством позивача вимог податкової дисципліни.

Так, як з»ясовано судом, та вбачається з п.п.18.19 П(С)БУ 16 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248) до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страххвання майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв'язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс, тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов'язкові платежі (крім податків, зборів та обов'язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов'язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.

Відповідно до п.4 П(С)БУ 7 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 травня 2000року за №288/4509) основні засоби - матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що здійснені ПП АГРОТЕХНІКА, ІНК» витрати на передпродажну підготовку сільськогосподарської техніки не відносяться до адміністративних витрат, оскільки придбана Підприємством позивача сільськогосподарська техніка не є основними засобами ПП АГРОТЕХНІКА, ІНК», та придбана, зокрема, з метою її подальшої реалізації.

Також, як з'ясовано судом, 26.06.2018р. заступником начальника відділу перевірок окремих платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Сорокових О.В. при проведенні документальної планової виїзної перевірки встановлено наявність Протоколів про адміністративне правопорушення від 26.06.2018р. №001506/15-32-14-04/38227876, №001507/15-32-14-04/38227876, складених відносно директора ПП АГРОТЕХНІКА, ІНК» ОСОБА_3, та головного бухгалтера ОСОБА_4 за ведення податкового обліку з порушенням вимог податкового законодавства.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо правомірності та обґрунтованості зменшення контролюючим органом Приватному підприємству "АГРОТЕХНІКА, ІНК" суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги твердження позивача, що за відсутність бухгалтерського обліку, або його ведення з порушенням встановленого порядку, не тягне за собою визнання або невизнання витрат суб'єкта господарювання, та жодним чином не спростовує здійснення таких витрат, оскільки податкова звітність платника податків формується на підставі даних бухгалтерського обліку, правила ведення якого встановлено відповідними законодавчими приписами.

Судом також встановлено, що виявлення фахівцями податкового органу під час проведення перевірки ПП "АГРОТЕХНІКА, ІНК" вищеокреслених порушень послугувало підставою для зменшення Підприємсту позивача розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., та збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Між тим, судом встановлено, що позивачем - ПП "АГРОТЕХНІКА, ІНК" суду не надано, та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того які саме запасні частини, метал, інструменти, та інше приладдя у спірний період відносено Підприємством позивача до тієї чи іншої агротехніки, що відповідно свідчить про непідтвердженність з боку платника податку їх використання у власній господарській діяльності.

Водночас, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Принцип рівності сторін у процесі є одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63).

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо правомірності винесення Головним управлінням ДФС в Одеській області спірних податкових повідомлень-рішень від 07.06.2018р. № щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн., та выдповыдно відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства "АГРОТЕХНІКА, ІНК".

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "АГРОТЕХНІКА, ІНК" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.06.2018р. № щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн., не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "АГРОТЕХНІКА, ІНК" (65012, м.Одеса вул.В'ячеслава Чорновола,15, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська,5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.06.2018р. № щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6163247грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 913296грн., № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 231520грн., відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.