Справа № 754/5193/18
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/97/19
Справа №754/5193/18
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції Трохименка Сергія Володимировича, про скасування постанови серії НК №882474 від 17.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії НК № 882474 від 17.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором ГРПП Ніжинського ВП лейтенантом поліції Трохименко С.В. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити. Свої вимоги мотивував тим, що 17.04.2018 року на власному автомобілі «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 рухався по а/д Кіпті-Глухів-Бачівськ, а саме 50 км. Ніжинського р-ну через стаціонарний пост патрульної поліції «Вертіївка». Позивача зупинив інспектор патрульної поліції подаючи сигнал зупинитися. Після зупинки співробітник поліції Трохименко С.В. не пояснивши причину зупинки, попросив у позивача документи на автомобіль. Після того як він отримав в руки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль, почав вишукувати несправності в автомобілі та проводити технічний огляд, чим порушив вимоги ч.2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух». Виявивши на вітровому склі маленьку тріщину повідомив про те що для початку оформить штраф у розмірі 340,00 грн., а якщо зупинить позивача вдруге, то вилучить у нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На підставі цього співробітник поліції виніс постанову серії НК № 882474 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 340,00 грн., не пояснивши прав та обов'язків позивача, у зв'язку з чим він не зміг надати свої пояснення та клопотання згідно даного правопорушення на місці. З винесеною постановою позивач не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судом встановлено, що відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відзив на позов та у разі наявності заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - заяву разом із переченнями до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.04.2018 року інспектором ГРПП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Трохименка С.В., відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №882474, відповідно до змісту якої вбачається, що 17.04.20118 року о 14 год. 50 хв. на а/д Кіпті-Глухів-Бачівськ, 50 км. Ніжинського р-ну, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1, на боковому склі якого була тріщина в зоні роботи склоочисників, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками порушення вимог розмітки проїзної частини доріг є правопорушенням передбачених цією частиною.

Відповідно до п.п. 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У позовній заяві позивач заперечував наявності на лобовому склі тріщини.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05.06.2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов'язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

Відповідно до Національного стандарту України «Колісні транспорті засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010, поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм. на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Посадовою особою поліції не було встановлено розмір тріщини на вітровому склі автомобіля позивача про що не зафіксовано документально та не надано суду жодних доказів на підтвердження розміру тріщини.

Крім того, у постанові серії НК № 882474 від 17.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена інспектором ГРПП Ніжинського ВП лейтенантом поліції Трохименко С.В. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, відносно позивача взагалі не зазначено, який саме підпункт ПДР України порушив ОСОБА_1

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На підставі викладеного вище, суд доходить висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, є недоведеним, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції Трохименка Сергія Володимировича, про скасування постанови серії НК №882474 від 17.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК №882474 від 17.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.Г. Таран