Справа № 826/5499/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 січня 2019 року № 826/5499/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов'язання вчинити дії, -

Суд взяв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. щодо розгляду скарги від 12.04.2017 за №696/02-10 та не прийняття рішення про службове розслідування за фактами зазначеними в скарзі з метою запобігання вчиненню державними службовцями корупційних та правопорушень пов'язаних з корупцією та притягнення державних службовців ОСОБА_3 і її керівника до дисциплінарної відповідальності за не належне виконання посадових обов'язків та порушення присяги державного службовця;

-визнати дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. у вигляді направлення скарги від 12.04.2017 за №696/02-10 посадовій особі, дії якої оскаржуються неправомірними;

- визнати дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. у вигляді невжиття заходів щодо протидії корупції протиправними;

- зобов'язати начальника управління державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. прийняти рішення за скаргою від 12.04.2017 за №696/02-10 про службове розслідування за фактами зазначеними в скарзі з метою запобігання вчинення державними службовцями корупційних та правопорушень пов'язаних корупцією та притягнення державних службовців ОСОБА_3 і її керівника до дисциплінарної відповідальності за не належне виконання посадових обов'язків та порушення присяги державного службовця;

- постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Воробйова О.В. дії якого є протиправними.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйов О.В. допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду скарги позивача і не прийняв рішення про службове розслідування за фактами зазначеними в скарзі з метою запобігання вчиненню державними службовцями корупційних та правопорушень пов'язаних з корупцією та притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності за не належне виконання посадових обов'язків та порушення присяги державного службовця. Вказав на безпідставне направлення скарги позивача для надання відповіді тій особі, дії якої оскаржуються.

Відповідач своєї позиції стосовно заявлених позовних вимог суду не повідомив.

В судове засідання 07.08.2017 представники сторін не прибули. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи приписи даної статті, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Позивач подав начальнику управління державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у м. Києві Воробйову Олексію Володимировичу скаргу на державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у міст Києві ОСОБА_3, у якій просив припинити бездіяльність державного службовця щодо виконання ним посадових обов'язків, винести постанову про службове розслідування за фактами зазначеними в скарзі з метою запобігання вчиненню державним виконавцем корупційних та правопорушень пов'язаних з корупцією і притягнення державних службовців ОСОБА_3 і її керівника до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків та порушення присяги державного службовця.

Вказана скарга зареєстрована в Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві за вх. №696/01-10.

Позивач зазначив, що 21.04.2017 звернувся за отриманням рішення про проведення службового розслідування за його скаргою, однак рішення не отримав. Вважає, що скаргу № 696/02-10 від 12.07.2017 було розписано на державного виконавця ОСОБА_3 чи його керівнику для підготовки відповіді, тобто передана тій особі, щодо якої подана скарга.

У зв'язку із цим позивач оскаржив бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. щодо розгляду скарги вх. №696/01-10, а також неприйняття рішення про службове розслідування за фактами, викладеними у скарзі.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі також Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У свою чергу, частиною 3 статті 74 цього ж Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Відповідач на вимогу суду не надав матеріалів щодо розгляду скарги ОСОБА_1 вх. №696/01-10.

У відповідності до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів розгляду скарги ОСОБА_1 вх. №696/01-10, тобто не спростовано доводів позивача про допущення бездіяльності начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. щодо розгляду вказаної скарги, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. щодо розгляду скарги від 12.04.2017 за №696/02-10.

Разом з тим, щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності начальника управління державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. щодо неприйняття рішення про службове розслідування за фактами, зазначеними в скарзі суд зазначає наступне.

Згідно із абзацами 2, 3 частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Отже, виключно у разі виявлення порушень державним виконавцем вимог закону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець своєю постановою має право зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. При цьому, це саме право, а не обов'язок начальника відділу.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. щодо не прийняття рішення про службове розслідування за фактами зазначеними в скарзі з метою запобігання вчиненню державними службовцями корупційних та правопорушень пов'язаних з корупцією та притягнення державних службовців ОСОБА_3 і її керівника до дисциплінарної відповідальності за не належне виконання посадових обов'язків та порушення присяги державного службовця, а також про зобов'язання начальника управління державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. прийняти рішення за скаргою від 12.04.2017 за №696/02-10 про службова розслідування за фактами зазначеними в скарзі з метою запобігання вчинення державними службовцями корупційних та правопорушень пов'язаних корупцією та притягнення державних службовців ОСОБА_3 і її керівника до дисциплінарної відповідальності за не належне виконання посадових обов'язків та порушення присяги державного службовця.

Стосовно позовної вимоги про визнання дій начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. у вигляді направлення скарги від 12.04.2017 за №696/02-10 посадовій особі, дії якої оскаржуються неправомірними, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В матеріалах справи наявна копія скарги позивача, яка зареєстрована відповідачем за вх. №696/02-10. Зі змісту даної скарги, а також позовної заяви слідує, що ОСОБА_1, вважаючи, що державним виконавцем ОСОБА_3 допущено бездіяльність в рамках провадження за виконавчим листом № 2а-22/11 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м.Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії, додаткової пенсії.

Також позивач посилався на те, що його скаргу було розписано на державного виконавця, тобто передана тій особі, щодо якої подана скарга.

Матеріали справи не містять доказів того, що начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. поставлено резолюцію, згідно якої відповідь на скаргу має надавати державний виконавець ОСОБА_3

Позивач, посилаючись на вказану обставину, не надав суду доказів поставлення Воробйовим О.В. зазначеної резолюції. Інші докази на підтвердження наведених доводів позивача в матеріалах справи відсутні та на вимогу суду сторонами надані не були.

Таким чином, той факт, що начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйов О.В. передав скаргу позивача вх. №696/02-10 для підготовки відповіді державному виконавцю ОСОБА_3 не підтверджується матеріалами справи, з огляду на що суд відхиляє вказані доводи позивача та зазначає про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання дій начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. у вигляді направлення скарги від 12.04.2017 за №696/02-10 посадовій особі, дії якої оскаржуються неправомірними задоволенню.

Позовна вимога про визнання протиправними дій начальника управління державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. у вигляді невжиття заходів щодо протидії корупції задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів вчинення посадовими особами відповідача корупційних та пов'язаних із з корупцією дій.

Позивач також просив суд постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. дії якого є протиправними.

Відповідно до положень статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов'язків, неналежного виконання професійних обов'язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Із зазначеної норми вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом суду, яке здійснюється за ініціативою суду у визначених Кодексом адміністративного судочинства України випадках.

Отже, стаття 249 Кодексу адміністративного судочинства України містить диспозитивну норму та закріплює право суду щодо постановлення окремої ухвали, а не обов'язок, а тому може бути ініційована виключно з ініціативи суду. Суд не вбачає підстав в даному випадку для постановлення окремої ухвали.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи докази, а також усні та письмові доводи учасників справи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 6, 8, 9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (адреса: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. щодо розгляду скарги від 12.04.2017 за №696/02-10.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій