Справа № 823/2333/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2333/18 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Федотова І.В.

Коротких А.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису і постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису і постанови про накладення штрафу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Станом на 29 січня 2019 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Вітаміни» зареєстроване як юридична особа 15 квітня 1994 року.

Наказом начальника Управління Держпраці у Черкаській області від 06.04.2018 №199-Н посадовій особі Управління доручено у період з 10.04.2018 по 23.04.2018 здійснити позаплановий захід (інспекційне відвідування) ПАТ «Вітаміни» з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками, робочого часу, оплати праці.

12 - 13 квітня 2018 року посадовою особою Управління Держпраці у Черкаській області проведено інспекційне відвідування Публічного акціонерного товариства «Вітаміни», за наслідками якого складено акт №ЧК/249/858/АВ від 13.04.2018 (далі - акт інспекційного відвідування).

В акті інспекційного відвідування встановлено порушення трудового законодавства:

- в порушення вимог ч. 1 ст. 38 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, розірвано за наявності письмового попередження власника (крім випадків, встановлених частиною другою статті 38 КЗпП України), менш ніж за два тижні. Так, на підставі поданої заяви від 26.01.2018, наказом від 26.01.2018 №37п прибиральницю виробничих приміщень Цех №1 ОСОБА_3 звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) з 26.01.2018; на підставі заяви від 15.03.2018, наказом від 16.03.2018 №107п підсобного робітника Цех №1 ОСОБА_4 звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) з 16.03.2018. При цьому у заявах про звільнення за власним бажанням від 26.01.2018 та 16.03.2018 відсутня інформація працівників, що зумовлює неможливість продовжувати роботу відповідно до ч. 2 ст. 38 КЗпП України;

- виплата заробітної плати проводиться з порушенням строків, передбачених ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», відповідно до яких заробітна плата виплачується не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, згідно наданих для ознайомлення відомостей нарахувань коштів встановлено, що заробітна плата за першу половину січня 2018 року виплачена 12.01.2018 (відомість нарахувань (виплати) коштів №3412 від 12.01.2018) та заробітна плата за другу половину січня 2018 року виплачена 07.02.2018 (відомість нарахувань (виплати) коштів №3495 від 07.02.2018)). Тобто, проміжок між обома виплатами складає більше 16 календарних днів (фактично 26 днів).

На підставі акта інспекційного відвідування, відповідачем винесено:

- припис про усунення виявлених порушень №ЧК/249/858/АВ/П від 13.04.2018, відповідно до якого для усунення порушення ч. 1 ст. 38 КЗпП України та ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено строк до 19.04.2018 та постійно.

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧК-249/858/АВ/П/ПТ/ІП-ФС-172 від 04.05.2018, за якою за порушення законодавства про працю, керуючись ст. 259 КЗпП України, на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ПАТ «Вітаміни» накладено штраф у розмірі 3723 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення №96, Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення №96, передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295).

Відповідно до п. 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Пунктами 19, 20 Порядку №295, визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

В акті інспекційного відвідування ПАТ «Вітаміни» встановлено, що, в порушення вимог ч. 1 ст. 38 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, розривається за наявності письмового попередження власника (крім випадків, встановлених частиною другою статті 38 КЗпП України), менш ніж за два тижні. Так, на підставі поданої заяви від 26.01.2018 наказом від 26.01.2018 №37п прибиральницю виробничих приміщень Цех №1 ОСОБА_3 звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) з 26.01.2018; на підставі заяви від 15.03.2018 наказом від 16.03.2018 №107п підсобного робітника Цех №1 ОСОБА_4 звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) з 16.03.2018. При цьому у заявах про звільнення за власним бажанням від 26.01.2018 та 16.03.2018 відсутня інформація працівників, що зумовлює неможливість продовжувати роботу відповідно до ч.2 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Судом першої інстанції встановлено, що у заявах прибиральниці Цеху №1 ОСОБА_3 від 26.01.2018 та підсобного робітника Цеху №1 ОСОБА_5, від 15.03.2018 про звільнення з роботи. зазначено: підставу звільнення - за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, та дату, з якої працівник бажає бути звільненим з роботи - 26.01.2018 та 16.03.2018 відповідно.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 №9, сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п. 1 ст. 36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст. 38 КЗпП).

Зважаючи на те, що в даному випадку мала місце згода позивача як роботодавця з проханням працівника про звільнення у визначений ним строк, до закінчення строку попередження, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушення вимог ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Щодо дотримання строків виплати заробітної плати колегія суддів зазначає наступне.

В акті інспекційного відвідування встановлено, що виплата заробітної плати за січень 2018 року проводиться з порушенням строків, передбачених ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», відповідно до яких заробітна плата виплачується не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Приписами частин 1 - 3 статті 24 Закону України "Про оплату праці", встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Відповідно до п.п. 4.4.1 Колективного договору між трудовим колективом та адміністрацією ПАТ «Вітаміни» на 2014-2016 роки передбачено заробітну плату індексувати та виплачувати два рази на місяць: аванс - до 23 числа поточного місяця, остаточний розрахунок до 7 числа наступного місяця. У випадку, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітну плату виплачують напередодні.

Враховуючи вищезазначені приписи, встановлений законом граничний інтервал для виплати заробітної плати не більше шістнадцяти календарних днів встановлюється саме у періоді між виплатою авансу (за першу половину місяця) та заробітної плати (за другу половину місяця) в межах одного місяця.

В акті інспекційного відвідування встановлено, що позивачем заробітна плата за першу половину січня 2018 року виплачена працівникам 12.01.2018 та заробітна плата за другу половину січня 2018 року - 07.02.2018, тобто, проміжок між обома виплатами складає більше 16 календарних днів (фактично 26 днів).

А тому, посилання позивача на те, що виплата у більш ранні строки заробітної плати за грудень 2017 року, а саме: 27 грудня 2017 була виплачена заробітна плата за другу половину грудня, правомірно тягне за собою зміну періодів для виплати заробітної плати у січні 2018 року, оскільки шістнадцяти денний термін встановлено між виплатою авансу та заробітної плати за розрахунковий період, тобто відпрацьований календарний місяць.

Таким чином, підтверджено висновки акта інспекційного відвідування в частині порушення вимог ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: недотримання позивачем строків виплати заробітної плати за січень 2018 року.

Відповідно до п. 23 Порядку №295, припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до п. 24 Порядку №295, у приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Пункт 25 Порядку №295, визначає, що стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об'єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.

Зі змісту припису відповідача про усунення виявлених порушень №ЧК/249/858/АВ/П від 13.04.2018 вбачається, що для усунення порушення ч. 1 ст. 38 КЗпП України та ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено строк до 19.04.2018 та постійно.

Водночас, враховуючи характер виявлених порушень законодавства про працю, що їх усунення наразі є неможливим взагалі. З огляду на те, що винесення відповідачем припису про усунення виявлених порушень від 13.04.2018 №ЧК/249/858/АВ/П створює юридичні наслідки для суб'єкта контролю у вигляді його виконання у встановлений строк, та в подальшому є підставою для перевірки виконання припису, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про визнання протиправним та скасування такого припису.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 04.05.2018 №ЧК-249/858/АВ/П/ПТ/ІП-ФС-172, колегія суддів зазначає, що, відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Оскаржувана постанова винесена за порушення вимог трудового законодавства, а саме: ч. 1 ст. 38 КЗпП України, ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення штрафу від 04.05.2018 винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, оскільки висновки акта інспекційного відвідування в частині порушення позивачем строків виплати заробітної плати у січня 2018 року, та враховуючи зміст диспозиції абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, знайшли своє підтвердження.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких