Справа № 814/670/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р.м. ОдесаСправа № 814/670/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Кравченка К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора Ільїної І.М., Відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив про визнати неправомірними дії державного кадастрового реєстратора Ільїної І.М., Відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки, розташованої в межах території Казанківської селищної ради, присвоєння їй кадастрового номеру НОМЕР_1; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору оренди від 03.09.2009 року, укладеного з Казанківською райдержадміністрацією, позивачу передано в користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з цим, під час вирішення питання про встановлення меж земельної ділянки Відділом Держгеокадастру виявлено критичний перетин меж земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить гр. ОСОБА_4 та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 04.03.2013 року. Посилаючись на те, що вказана реєстрація відбулась без належної перевірки поданих третьою особою документів, у тому числі тих, що підтверджують погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем, та порушує право позивача на проведення реєстрації земельної ділянки, останній звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування реєстраційного рішення відносно земельної ділянки третьої особи.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, апелянт в апеляційній скарзі не просить розглянути справу за його участі, таких вимог не ставиться і відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, а також у відзиві на апеляційну скаргу третьої особи, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.09.2009 року між ОСОБА_2 та Казанківською райдержадміністрацією укладено договір оренди землі, за яким позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування господарських будівель і споруд, яка знаходиться в межах Казанківської селищної ради.

Згідно п. 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,0622 га, у тому числі під господарськими будівлями і спорудами.

Відповідно до п. 8 Договір укладено на 10 років.

Разом з цим, за результатом розгляду відповідної заяви позивача, Відділ у Казанківсьокму районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області повідомив ОСОБА_2 своїм листом від 25.04.2017 року №94/173-17 про неможливість зареєструвати земельну ділянку згідно технічної документації.

Так, Відділом зазначено, що при перевірці електронного документа Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої в оренду на 10 років гр. ОСОБА_2 для обслуговування господарських будівель і споруд із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Казанківської селищної ради загальною площею 3,0622 га, на підставі даних національної кадастрової системи виявлено критичний перетин меж земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить гр. ОСОБА_4, зареєстрованої 04.03.2013 року, про що надано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га.

Згідно Державного акту Серії НОМЕР_2 право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_4 набув на підставі Розпорядження Казанківської районної державної адміністрації від 06.12.2011 року №753-р.

Водночас, зокрема, з огляду на перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_1, державним кадастровим реєстратором Відділу у Казанківському району ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області відмовлено ОСОБА_2 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру згідно його заяви від 01.08.2017 року (реєстраційний номер ЗВ-017), про що прийнято рішення від 27.08.2018 року №РВ-017.

Посилаючись на неправомірність державної реєстрації земельної ділянки за третьою особою і неможливість у зв'язку із цим реалізувати свої права, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до вимог ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Аналогічні підстави скасування державної реєстрації земельної ділянки наведено у п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051.

Водночас, оскільки поділу земельної ділянки або її об'єднання не відбулось, а речове право на земельну ділянку зареєстровано, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Отже, під час розгляду справи суд першої інстанції виходив з того, що даний спір випливає із публічно-правових відносин та підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції неправильними, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду з позовом) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст. 4 КАС України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду з позовом) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду з позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені правила адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ст.ст. 2, 4, 19 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року).

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Слід зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, яка діє на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17, від 4 вересня 2018 року у справі №823/2042/16.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірну земельну ділянку), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Оскільки даний спір не є публічно-правовим, він підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 319 КАС України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 139, 238, 308, 310, п. 3 ч. 1 ст. 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора Ільїної І.М., Відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28.01.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

К.В. Кравченко