Справа № 826/2148/17
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Справа № 826/2148/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Парубця Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_4

до приватного нотаріуса Київського міського

нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю

«Кей-Колект»

про визнання протиправними та скасування рішень,

зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про:

1) визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2016 р. № 33282879 щодо скасування (припинення) арешту на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_1;

2) відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження № 3209871;

3) визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2016 р. № 33283991 щодо державної реєстрації (виникнення) іпотеки на нерухоме майно - квартири за реєстраційним номером: 00, що розташована в АДРЕСА_1;

4) виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку №18414369.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення державного реєстратора про скасування обтяження даного об'єкту нерухомого майна прийнято на підставі поданого ТОВ «Кей-Колект» рішення суду з відміткою «не набрало законної сили», що відповідачем внесено запис про іпотеку при наявності встановленої судом заборони щодо вчинення реєстраційних дій, не прийнято до уваги, що вказана іпотека вже припинена, а також порушено черговість розгляду заяв щодо вчинення реєстраційних дій.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2016 р., індексний номер 33282879 було припинено обтяження - арешт нерухомого майна згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва №757/21954/13-ц, виданої 01.11.2013 р., на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2016 р., індексний номер 33283991, проведено державну реєстрацію іншого речового права, іпотека (виникнення) на квартиру з реєстраційним номером: 00, що розташована в АДРЕСА_1, за ТОВ «Кей-Колект», про що до Державного реєстру права внесено запис № 18414369.

Позивач, вважаючи такі рішення нотаріуса протиправними, вчиненими з порушенням порядку здійснення реєстраційних дій, звернулася до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно скасовано арешт щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та внесено запис про іпотеку за заявою ТОВ «Кей-Колект».

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1952-IV), Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом ДСА України від 17.12.2013 р. № 173 (далі - Інструкція № 173).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 11 вказаного Закону передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється таке за особою відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державним реєстратором є також нотаріус.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 4 статті 18 Закону № 1952-IV передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

У ч.ч. 8, 9 ст. 18 Закону № 1952-IV прямо передбачено, що в разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження.

Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше.

Черговість розгляду заяв щодо одного об'єкта нерухомого майна застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію права власності та інших речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав.

Датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Пунктом 13.6 Інструкції № 173 передбачено, що копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду.

У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Статтями 23-25 зазначеного Закону визначено підстави для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, відмови в державній реєстрації та зупинення реєстрації.

Отже, законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок внесення державним реєстратором відомостей до Державного реєстру прав, який, зокрема вимагає ретельної перевірки всіх поданих документів, наявності суперечностей між вже зареєстрованими права та/або обтяженнями на відповідне нерухоме майно, існування раніше поданих, але не вирішених заяв про вчинення певних реєстраційних дій та дотримання черговості їх вирішення.

При цьому, порушення вказаної процедури нівелює її наслідки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з'ясування судом першої інстанції обставин даної справи, колегія суддів встановила, що 23.03.2007 р. між позивач та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 та в забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором - договір іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1.

16.06.2010 р. рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі № 2607/13141/12 було стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в загальній сумі 5 921 049,51 грн.

15.11.2012 р. ухвалою Подільського районного суду м. Києва замінено стягувача у виконавчому провадженні, відкритому по виконанню виконавчих листів № 2-1434/10, виданих 24.02.2011 р. Подільським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в загальній сумі 5 921 049,51 грн., на ТОВ «Кей Колект».

01.11.2013 р. ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/21954/13-ц накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 137,5 кв.м. та заборонено ОСОБА_7 і третім особам відчужувати чи іншим чином розпоряджатись вказаною квартирою, а також здійснювати реєстрацію речових прав та їх обтяжень на вказану квартиру, у томі числі органам Державної реєстраційної служби України та іншим особам, уповноваженим вчиняти такі дії.

У зв'язку з цим до Державного реєстру прав було внесено відповідний запис про обтяження № 3209871.

06.04.2015 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/6956/15-ц накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Також 17.04.2015 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Печерського РУЮ в м. Києві прийнято постанову ВП № 47226444 про накладення арешту на вказану квартиру.

26.10.2016 р. ухвалою Печерського районного суду м. Києві у справі № 757/21954/13-ц скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 137,5 кв. м. та заборони ОСОБА_7, та третім особам відчужувати чи іншим чином розпоряджатись вказаною квартирою, а також здійснювати реєстрацію речових прав та їх обтяжень на вказану квартиру, у томі числі органам Державної реєстраційної служби України та іншим особам, уповноваженим вчиняти такі дії, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2013 р.

01.12.2016 р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва вказану ухвалу суду залишено без змін.

29.12.2016 р. ТОВ «Кей-Колект» звернулося до відповідача із заявами про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо іншого речового права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до матеріалів реєстраційної справи, копію надано відповідачем /Т.1 а.с.43-93/ до вказаних заяв товариством було додано: копію рішення суду у справі № 757/21954/13-ц без визначення у карках прийому заяв, яке саме рішення по даній справі /Т.1 а.с.44, 52/.

Також у матеріалах справи містяться копії:

- внутрішній листів керівництва ТОВ «Кей-Колект»,

- договорів іпотеки від 23.03.2007 р., відступлення права вимоги,

- скриншоти рішень Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2014 р. та Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2015 р., ВССУ від 23.03.2016 р. без імен, прізвищ, по батькові сторін та адрес обєкта нерухомості (вказано «ОСОБА_», АДРЕСА_1, копії таких рішень суду без жодної відмітки про набрання законної сили /Т.1 а.с.67-85/;

- копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2016 р. у справі № 757/21954/13-ц з відміткою суду «рішення (ухвала, постанова, вирок» НЕ набрало законної сили» (на підставі якої відповідачем прийнято оскаржувані у даній справі рішення) /Т.1 а.с.43-45/;

- скриншот ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2016 р. у справі № 757/21954/13-ц та копія даної ухвали без відмітки про набрання законної сили /Т.1 а.с.46-48/;

- витяги з Реєстру про заяви на вчинення реєстраційних дій по об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до яких на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень від 29.12.2016 р. було зареєстровано ще три заяви про державну реєстрацію обтяження, за якими було зупинено державну реєстрацію /Т.1 а.с.49, 63/.

- довіреність ТОВ «Кей-Колект» про надання повноважень на представництво ОСОБА_8 та копію її паспорту та РНОКПП;

- докази сплати за надання реєстраційних послуг.

На підставі вказаних документів, зокрема рішення з відміткою «не набрало законної сили» та рішення апеляційного суду взагалі без жодних відомостей щодо набрання законної сили, за наявності трьох зареєстрованих заяв, але не розглянутих у порядку черговості, 29.12.2016 р. відповідачем прийнято рішення (індексний номер 33282879) про припинення обтяження - арешту нерухомого майна на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Також, у цей же день, 29.12.2016 р., відповідачем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 33283991) та проведено державну реєстрацію іншого речового права, іпотека (виникнення) на квартиру з реєстраційним номером: 00, що розташована в АДРЕСА_1, за ТОВ «Кей-Колект», про що до Державного реєстру права внесено запис № 18414369.

27.02.2017 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/6956/15-ц за заявою ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову було скасовано арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуване у даній справі реєстраційне рішення за індексним номером 33282879 щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1) прийнято відповідачем на підставі ухвали суду з відміткою «не набрало законної сили» та рішення апеляційного суду взагалі без жодних відомостей щодо набрання законної сили, за наявності трьох зареєстрованих заяв, але не розглянутих у порядку черговості (у стані зупинення) та за наявності іншого діючого арешту на вказане нерухоме майно, а отже з грубими порушеннями законодавчо регламентованої реєстраційної процедури.

При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України» (RYSOVSKYY v. UKRAINE), в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах реєстраційнрої справи № 00 щодо об'єкту за адресою: АДРЕСА_1, копії якої надані на Департаментом з питань реєстрації в.о. КМР (КМДА) на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 р. про витребування доказів, взагалі відсутні будь-які судові рішення та/або інші документи, окрім заяв і реєстраційних карток, на підставі яких відповідач прийняла оскаржувані рішення /Т.2 а.с.21-48/, а натомість містяться відомості щодо наявності трьох поданих раніше, але нерозглянутих заяв на момент прийняття відповідачем спірних рішень /Т.2 а.с.32-33/.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2016 р. № 33282879 щодо скасування (припинення) арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 прийнято відповідачем без дотримання наведених вище норм Закону № 1952-IV та з порушенням принципу належного урядування, що зумовлює наявність достатніх та необхідних правових підстав для визнання його протиправним та скасування.

Разом з тим, визнання протиправним та скасування вказаного рішення і задоволення позовних вимог у цій частині зумовлює наявність правових підстав й для визнання протиправним та скасування рішення від 29.12.2016 р. № 33283991 щодо державної реєстрації (виникнення) іпотеки на зазначений об'єкт нерухомого майна, як похідного, та задоволення адміністративного позову в цій частині позовних вимог.

При цьому, приходячи до такого висновку та перевіряючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про скасування (припинення) іпотеки та про те, що саме вона зверталася із заявами про державну реєстрацію, розгляд яких було зупинено, до уваги суду не приймаються як такі, що не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Водночас, у відповідності до ч.1 ст.242 КАС України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, тому в жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Також у контексті викладеного апеляційний суд зазначає, що правовідносини з приводу іпотеки між позивачем і ТОВ «Кей-Колект» вже розглядалися в порядку цивільного судочинства та вирішені у вищенаведених судових справах, а даний спір є публічно-правовим та при його вирішенні адміністративним судом перевіряється виключно питання дотримання відповідачем вимог законодавства в галузі державної реєстрації при прийнятті спірних рішень.

Водночас, щодо решти заявлених позивачем позовних вимог, тобто щодо відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження № 3209871 та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 18414369, колегія суддів не вбачає достатніх правових підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Так, статтею 26 Закону № 1952-IV регламентовано порядок дій державного реєстратора у разі скасування рішенням суду відповідних реєстраційних рішень.

При цьому, державна реєстрація є дискреційним повноваженням реєстратора, яке ним реалізується у відповідності до визначених законом етапів, вчиненню реєстраційних дій передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства.

У рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати дискреційні повноваження, користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

Таким чином, вказані позовні вимоги щодо відновлення та виключення з Реєстру відповідних записів задоволенню не підлягають.

Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню.

При цьому, відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тож, судова колегія встановила, що відповідно до квитанцій від 08.02.2017 р. № 78 /Т.1 а.с.3/ та від 30.03.2017 р. /Т.1 а.с.37/ у цій справі позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 + 1920,00 = 2560,00 грн. за подання позовної заяви, відповідно до квитанції від 22.10.2018 р. - 2880,00 грн. за подання апеляційної скарги, що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір» у відповідній редакції.

З огляду на те, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково (щодо двох позовних вимог), то й судові витрати підлягають стягненню пропорційно з відповідача на користь позивача у розмірі та за ставками, визначеними законодавством, (2560 + 2880) : 2 = 2720,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2016 р. за індексними номерами 33282879, 33283991.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни судові витрати в розмірі 2720,00 (дві тисячі сімсот двадцять) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний тест рішення виготовлено 30 січня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: