Справа № 805/3752/18-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2019 року справа №805/3752/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року у справі № 805/3752/18-а (головуючий суддя і інстанції Галатіна О.О.), складене у повному обсязі 19 жовтня 2018 року у м. Словянськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду у м. Красний Лиман про:

- визнання протиправною бездіяльність управління яка полягає у відмові у призначенні пенсії за віком позивачу;

- визнання протиправним та скасування рішення начальника управління від 24 квітня 2018 року про відмову у призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язання управління призначити пенсію за віком позивачу на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на вісім років (а.с. 3-11).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року замінено відповідача по справі Управління Пенсійного фонду у м. Красний Лиман на його правонаступника Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 42).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області від 24 квітня 2018 про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 лютого 2018 року, зареєстровану за № 926 про призначення пенсії за віком на підставі ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на вісім років. В інший частині позовних вимог відмовлено (а.с. 53-56).

Не погодившись з судовим рішенням, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги управлінням зазначено, що для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильської катастрофи" необхідно працювати у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 днів, а позивач працював лише 11 днів, відтак позивач не має права на призначення пенсії із зменшенням віку на 8 років .

Інших обґрунтувань апеляційної скарги управлінням не наведено (а.с. 59-60).

Сторони в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Від представникам апелянта надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (другої категорії) та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується перереєстрованими посвідченнями позивача серії НОМЕР_1 , виданими Донецькою облдержадміністрацією (а. с. 12-13, 18).

16 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою за № 926 про призначення пенсії за віком , до якої надані поступні документи: копія паспорту серії НОМЕР_2 від 06 липня 2010 року; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копія довідки про навчання № 5918 від 20 липня 1982 року; копія військового квитка НОМЕР_3 від 17 червня 1983 року; копія трудової книжки серії НОМЕР_4 від 05 серпня 1982 року та №1485307 від 24 березня 1989 року; копія архівної довідки №8 від 27 березня 1987 року та №187 від 15 квітня 1987 року; архівна довідка №179/1/13161 від 21 грудня 2016 року; копія архівної довідки №51/20879від 23 грудня 1993 року; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 ; архівна довідка про трудовий стаж №05-07-05/399 від 10 серпня 2017 року виданою Лиманською міською радою (а.с. 27).

Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман 24 квітня 2018 року прийняло рішення за №14 , яким відмовлено заявнику в призначенні пенсії на підставі положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через відсутність встановлених 14 днів роботи у зоні відчуження.

Зазначено, що тривалість робочих днів у зоні відчуження складає 11 днів, а право на пенсію позивач набуде у 55 років (а.с. 27).

Правомірність дій управління щодо відмови у призначенні пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є спірним питанням цієї справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів своє право на пільгову пенсію за ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відтак, рішення Пенсійного органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а заява позивача про призначення пенсії має бути повторно розглянута.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в чинній редакції) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

На підставі п. 7 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 16 березня 2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв`язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорій 2, 3 і 4, пенсія призначається та обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням пільг зі зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, та з обчислення середньомісячного заробітку для обчислення розміру пенсії (статті 55 та 57 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів зменшення віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшення віку на 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році зменшення віку на 5 років.

Як вбачається з положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до Розділу 2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі за текстом постанови - Порядок оформлення пенсії), визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

На підставі п. 1.8 Порядку оформлення пенсії особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Згідно із ч. 5 п. 2.1 Порядку оформлення пенсії до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до п.7 Порядок оформлення пенсії, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При зверненні позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії з заниженням пенсійного віку, відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем надано наступні документи: копія паспорту серії НОМЕР_2 від 06 липня 2010 року; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копія довідки про навчання № 5918 від 20 липня 1982 року; копія військового квитка НОМЕР_3 від 17 червня 1983 року; копія трудової книжки серії НОМЕР_4 від 05 серпня 1982 року та №1485307 від 24 березня 1989 року; копія архівної довідки №8 від 27 березня 1987 року та №187 від 15 квітня 1987 року; архівна довідка №179/1/13161 від 21 грудня 2016 року; копія архівної довідки №51/20879від 23 грудня 1993 року; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 ; архівна довідка про трудовий стаж №05-07-05/399 від 10 серпня 2017 року виданою Лиманською міською радою (а.с. 27).

Згідно військового квитка позивача він з 08 січня 1987 року по 27 березня 1987 року виконував роботи по ліквідації аварії в 30км зоні ЧАЕС та має право на відповідні пільги (а.с. 15).

Відповідно до довідок військової частини 34003 від 27 березня 1987 року та 15 квітня 1987 року позивач з 08 січня 1987 року по 27 березня 1987 року знаходився на учбових зборах у зоні ЧАЕС (а.с. 16, 17).

Відповідно до довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 23 грудня 1993 року № 51/20879 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_5 з 08 січня 1987 року по 27 березня 1987 року та проводив роботи на АЕС 3 зона Промплощадка (ремонт інженерної техніки, територія безпосередньо наближена до 3, 4 блоку) у лютому 10 днів, у березні 4 дні, отримав радіацію у кількості 23 р. (а.с. 19).

З архівної довідки Міністерства оборони України № 179/1/10689 від 06 жовтня 2017 року зазначено, що позивач виїжджав в зону № 3 для ремонту інженерної техніки у лютому 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, у березні 1 день; «Рижый лес» ремонт інженерної техніки у спеціальному батальйоні в березні 2,3. Крім того зазначено, що підтвердити достовірність довідки від 23 грудня 1993 року № 51/20879 немає можливості, у зв`язку з закінченням терміну зберігання та знищенням їх в архіві . Також зазначено що дані виїзду перепровірені по документам в/ ч НОМЕР_5 , які знаходяться на зберіганні в архіві та даним в наказах командира в/ч 34003 по виїздам за період з 08 січня 1987 року по 27 березня 1987 року(а.с. 25).

Відповідно до архівної довідки № 12860/02 від 25 листопада 2016 року позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині 34003 з 08 січня 1987 року по 27 березня 1987 року, виїжджав в зону № 3 для ремонту інженерної техніки у лютому 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, у березні 1 день; «Рижый лес» ренто інженерної техніки у спеціальному батальйоні в березні 2,3, отримав радіацію у кількості 23 р. (а.с. 26).

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (другої категорії) та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується перереєстрованими посвідченнями позивача серії НОМЕР_1 , виданими Донецькою облдержадміністрацією (а.с. 18).

Відтак, матеріалами справи достеменно підтверджено робота позивача по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у кількості 11 днів.

Відтак, відмова Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у призначенні пенсії позивачу на підставі положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 8 років з моменту звернення до пенсійного органу є правомірною, а рішення суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, суд вважає, що висновки позивача є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року у справі № 805/3752/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Судді Т.Г. Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова