Справа № 0540/7843/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р. Справа№0540/7843/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., за участі секретаря судового засідання Лопушанського Д.О., представника позивача Філь А.О., представника відповідача Пономарьова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2018 року позивач, Товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської», звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем з порушенням діючого законодавства на підставі акту №425/05-99-14-12-36182252 від 23.04.2018 були складені податкові повідомлення-рішення форми «Р» № та форми "В4" №, які не відповідають фактичним обставинам, містять недостовірні дані, є необґрунтованими та безпідставними. З посиланням на статті 56, 77-79, 102 Податкового кодексу України, позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018 про збільшення податкового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 1367460,50 гривень, у тому числі 911707,00 гривень за основним платежем та 455853,50 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018 про завищення від'ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 32872,00 гривні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликався на те, що ним були подані всі первинні документи, які підтверджують факт здійснення реальних господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшн». Податковий кредит був сформований на підставі податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. На думку позивача, оскільки останній здійснює господарську діяльність на території проведення АТО, то відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» застосування штрафних санкцій щодо сплати податків є незаконним.

У відзиву на адміністративний позов відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Відповідач посилався на те, що позивач не надав до перевірки документів, які б підтверджували взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшн» та документи, які б підтверджували подальше використання товарно-матеріальних цінностей у господарський діяльності підприємства. У зв'язку із чим неможливо підтвердити здійснення операцій.

04 вересня 2018 року позовна заява була залишена без руху у зв'язку із її недоліками.

24 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами загального позовного провадження.

16 жовтня 2018 року строк підготовчого провадження продовжений на тридцять днів.

22 грудня 2018 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду на 15 січня 2019 року.

15 січня 2019 року у судовому засіданні за клопотанням представника позивача Філь А.О. оголошена перерва до 21 січня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача Філь А.О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викиданим в позовній заяві та доповнення до неї. Додатково пояснив, що товарно-транспортна накладна №0902 була виписана 09 лютого 2017 року, але під час заповнення бланку допущена описка: замість 2017 року проставлений 2016 рік. Позивачем подані всі необхідні документи для підтвердження реальності господарських операцій та права на податковий кредит.

Представник відповідача Пономарьов А.О. у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиву на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом (том 1, а.с. 56-57).

Відносини з контрагентом

Товариство з обмеженою відповідальністю

«Донбаскріп»

01 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп» (продавець) та позивачем (покупець) був укладений договір №0104-16 купівлі-продажу (далі - договір №0104-16), за умовами якого продавець зобов'язався в порядку та на умовах договору передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення (товар). Кількість, найменування, вартість товару та строки поставки визначаються в специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору №0104-16. Товар має бути поставлений на склад покупця за адресою Донецька область, Костянтинівський район, с. Кльобан-Бик, шахта ім. Святої Матрони Московської, якщо інше не обумовлено специфікаціями.

Пунктом 2.1 договору №0104-16 встановлено, що в пакет документації до кожної поставки товару входить рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат (якщо товар підлягає сертифікації).

Згідно пункту 3.4 договору №0104-16 розрахунки здійснюються по факту отримання товару в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на протязі 90 банківських днів з моменту передавання товару, якщо інше не обумовлено в специфікаціях ( том 1, а.с. 115, 116).

01 лютого 2017 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп» (продавець) підписана специфікація (додаток №12 до договору №0104-16 від 01.04.2016) на поставку кріплення арочного КМП АЗ (АПЗ) S11,2 м2 с СВП22 без метизів на суму 141049,38 гривень, умови поставки склад продавця за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, Терешкіна, 9/1 (том 1, а.с. 119).

Товарно-транспортна накладна №0902 від 09.02.2016 підписана представниками продавця та покупця на перевезення 31 комплекту кріплення арочного КМП АЗ (АПЗ) S11,2 м2 с СВП22 без метизів (том 1, а.с. 120-121).

09 лютого 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп» видана позивачу видаткова накладна №19 на 31 комплект кріплення арочного КМП АЗ (АПЗ) S11,2 м2 с СВП22 без метизів на суму 141049,23 гривень. Місце складення м. Маріуполь (том 1, а.с. 122).

Відносини з контрагентом

Товариство з обмеженою відповідальністю

«Форкс Солюшин»

16 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшин» (постачальник) та позивачем (покупець) був укладений договір №21 постачання (далі - договір №21), за умовами якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах договору передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар. Кількість, номенклатура, асортимент і ціни товару, що поставляється, узгоджуються сторонами в усній формі на кожну окрему партію, що поставляється і фіксуються в рахунках, які виставляються постачальником та у відповідній специфікації, якщо така оформлена сторонами. Умови поставки згідно специфікації.

Пунктом 2.1 договору №21 встановлено, що у пакет документації до кожної поставки товару входить рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат (якщо товар підлягає сертифікації).

Згідно пункту 3.4 договору №21 розрахунки здійснюються по факту отримання товару в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 180 банківських днів з моменту передавання товару, якщо інше не обумовлено в специфікаціях.

Пунктом 9.2 договору №21 встановлено, що зобов'язання за цим договором не можуть бути передані третім особам без попередньої письмової згоди на це іншої сторони. Цессія повинна бути оформлена належним чином ( том 1, а.с. 128, 129, 131).

06 листопада 2017 року позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшин» підписана специфікація №3 на поставку товару на загальну суму 2885032,00 гривень на умовах постачання DDU, склад: Костянтинівський район, с. Кльобан-Бик, вул. Набережна, 1 (том 1, а.с. 132).

В період з 16 по 28 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшин» передало позивачу за видатковими накладними №397, 398, 399, 400, 401, 402, 404, 405, 406, 407,408, 411,451, 452, 480 товар на загальну суму 2885032,00 гривень (том 1, а.с. 133-147).

07 грудня 2017 року листом за №0712-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшин» повідомили позивача про відступлення права вимоги за договором №21 Товариству з обмеженою відповідальністю «Вуглеенергозбут». В додатку значиться договір про відступлення права вимоги №07/12 від 07 грудня 2017 року на 2-х аркушах (том 1, а.с. 148).

Відносини з контрагентом

Товариство з обмеженою відповідальністю

«Форнест Лтд»

01 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд» (постачальник) та позивачем (покупець) був укладений договір №37 постачання (далі - договір №37), за умовами якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах договору передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар. Кількість, номенклатура, асортимент і ціни товару, що поставляється, узгоджуються сторонами в усній формі на кожну окрему партію, що поставляється і фіксуються в рахунках, які виставляються постачальником та у відповідній специфікації, якщо така оформлена сторонами. Умови поставки згідно специфікації.

Пунктом 2.1 договору №37 встановлено, що у пакет документації до кожної поставки товару входить рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат (якщо товар підлягає сертифікації).

Згідно пункту 3.4 договору №37 розрахунки здійснюються по факту отримання товару в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 180 банківських днів з моменту передавання товару, якщо інше не обумовлено в специфікаціях.

Пунктом 9.2 договору №37 встановлено, що зобов'язання за цим договором не можуть бути передані третім особам без попередньої письмової згоди на це іншої сторони. Цессія повинна бути оформлена належним чином ( том 1, а.с. 152, 153, 155).

01 червня 2017 року позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд» підписана специфікація №1 на поставку товару на загальну суму 2779440,00 гривень на умовах постачання DDU, склад: Костянтинівський район, с. Кльобан-Бик, вул. Набережна, 1 (том 1, а.с. 156).

01 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд» передало позивачу за видатковими накладними №№129, 130, 140, 146, 148, 149, 152, 184, 185, 189 товар на загальну суму 2779440,00 гривень (том 1, а.с. 158-166).

01 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд» видало позивачу податкові накладні №№9, 10, 26, 27, 28 (том 1, а.с. 167-176).

23 квітня 2018 року посадовими особами відповідача складаний акт №425/05-99-14-12-36182252 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської», , (тел. адреса електронної пошти ) з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Донбаскріп» () за лютий 2017 року з урахуванням віднесених сум податку на додану вартість у березні 2017 року, ТОВ «Форнест Лтд» () за червень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у липня 2017 року, ТОВ «Форкс Солюшин» () за листопада 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у грудні 2017 року» (далі - Акт).

Згідно Акту до перевірки не були надані документи бухгалтерського та податкового обліку з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Донбаскріп» () за лютий 2017 року з урахуванням віднесених сум податку на додану вартість у березні 2017 року, ТОВ «Форнест Лтд» () за червень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у липня 2017 року, ТОВ «Форкс Солюшин» () за листопада 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у грудні 2017 року, що підтверджують показники відображені у податковій звітності за перевіряємий період.

За висновками Акту встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 4,7 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на загальну суму 885389,00 гривень, в тому числі по періодах: червень 2017 року - 193194,00 гривень, за липень 2017 року - 237674,00 гривень, грудень 2017 року - 454521,00 гривень, та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту (що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового ) періоду на загальну суму 82698,00 гривень, у тому числі по періодах: березень 2017 року - 23508,00 гривень, липень 2017 року - 32872,00 гривень, грудень 2017 року - 26318,00 гривень (том 1, а.с. 15-30).

26 квітня 2018 року позивачем подані заперечення до Акту (том 1, а.с. 32-40).

21 травня 2018 року відповідачем надана відповідь на заперечення №21515/10/05-99-114-12 (том 1, а.с. 41- 49).

24 травня 2018 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

форми «Р» № про збільшення податкового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 1367560 (один мільйон триста шістдесят сім тисяч п'ятсот шістдесят) гривень 50 копійок, у тому числі 911707 (дев'ятсот одинадцять тисяч сімсот сім) гривень 00 копійок за основним платежем та 455853 (чотириста п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят три) гривні 50 копійок за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1, а.с. 13-14);

форми «В4» № про завищення від'ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 32872 (тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 00 копійок, відмовити в повному обсязі (том 1, а.с. 12).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV) поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством у відповідності до статті 2 цього Закону.

В статті 9 Закону №996-ХІV зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами пункту 198.1 статті 198 ПК України (тут і далі редакція кодексу в період формування позивачем податкового кредиту) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно пункту 198.2. датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень випливає, що право на зменшення суми податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду на суму податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Однак у даній справі позивачем не доведено існування таких обставин.

Пунктами 2.1 договору №0104-16, договору №21, договору №37 встановлено, що в пакет документації до кожної поставки товару входить, зокрема, рахунок.

Згідно «Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291,зареєстрованим в Міністерстві

юстиції України 21 грудня 1999 року за № 893/4186, на рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги.

За кредитом рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" відображається заборгованість за одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, послуги, за дебетом - її погашення, списання тощо.

Рахунок 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" має субрахунок 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками"

На субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

Аналітичний облік ведеться окремо за кожним постачальником та підрядником в розрізі кожного документа (рахунку) на сплату.

Позивач ані під час перевірки, ані під час розгляду справи не надав рахунків на сплату, хоча такі документи за умовами договорів №0104-16, №21, №37 мали обов'язково входити в пакет документації до кожної поставки товару, і саме на підставі них позивач мав відобразити заборгованість за одержані товари на субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

Судом також враховано, що пунктами 9.2 договорів №0104-16, №21, №37 встановлено, що зобов'язання за цими договорами не можуть бути передані третім особам без попередньої письмової згоди на це іншої сторони. Цессія повинна бути оформлена належним чином.

За приписами частини 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Позивач не надав доказів належного оформлення цессії.

Позивачем не поданий договір перевезення, який підтверджує надавання послуг з перевезення ФОП ОСОБА_5 Разом з тим, в картці складського обліку по товарно-матеріальним цінностям 31 комплект кріплення арочного КМП АЗ (АПЗ) S11,2 м2 с СВП22 без метизів обліковується з витратами на доставку ФОП ОСОБА_5

Згідно пункту 11.5 глави 11 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказ Міністерства транспорту України від14.10.97 № 363, після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Подана позивачем товарно-транспортна накладна №0902 від 09.02.2016 водієм ОСОБА_6 не підписана.

В поданій позивачем видатковій накладній №19 від 09 лютого 2017 року, яка підписана директором ТОВ «Донбаскріп» Біленком В.Е. та представником ТДВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської» Бондаренко М.М., місцем її складання зазначено місто Маріуполь.

В той же час товарно-транспортна накладна №0902, яка була підписана тими же особами, була складена в місті відвантаження м. Павлоград, вул. Терешкіна, 9/1.

Отже вказані документи містять суперечливі відомості.

Суд приймає до уваги результати опрацювання зібраної податкової інформації стосовно контрагентів позивача (ТОВ «Донбаскріп», ТОВ «Форнест Лтд», ТОВ «Форкс Солюшн») згідно якої внаслідок відсутності документального підтвердження фінансово-господарських відносин, відсутності реальності здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання товарів внаслідок відсутності на підприємствах належної матеріально-технічної бази та штату працівників, підтвердити реальність господарських операцій не має можливості.

За таких обставин, оборотно-сальдові відомості по рахунку 631, оборотно-сальдові відомості по рахунку 1521, видаткові накладні, товарно-транспортна накладна не є належними, допустимими та достовірними доказами факту зміни руху активів та зміни стану зобов'язань позивача внаслідок придбання ним товарів (послуг) за вказаними договорами, тобто вчинені господарські операції не можуть вважатися реальними, а тому позивач отримав необґрунтовану податкову вигоду.

Керуючись статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вживав визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо свободи сторін в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не були надані належним чином оформлені документи, передбачені законодавством про податки та збори, щодо підтвердження здійснення витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, у зв'язку з придбанням товарів за договорами, укладеними з контрагентами.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають (статті 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» (місцезнаходження: 87201, Донецька область, м. Торецьк, вул. Фестивальна, б.1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, б.114, ) про визнання протиправними та скасування

податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 24 травня 2018 року про збільшення податкового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 1367560 (один мільйон триста шістдесят сім тисяч п'ятсот шістдесят) гривень 50 копійок, у тому числі 911707 (дев'ятсот одинадцять тисяч сімсот сім) гривень 00 копійок за основним платежем та 455853 (чотириста п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят три) гривні 50 копійок за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкового повідомлення-рішення форми В4» № від 24 травня 2018 року про завищення від'ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 32872 (тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 00 копійок, відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» судовий збір в сумі 1 (одна) гривня 50 копійок на користь державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 21 січня 2019 року.

Повне рішення буде складено 31 січня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Циганенко А.І.