Справа № 820/1197/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 січня 2019 року

Київ

справа №820/1197/18

адміністративне провадження №К/9901/65550/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 820/1197/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2018 року касаційна скарга Головного управління ДФС у Львівській області була залишена без руху, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., крім того, до касаційної скарги відповідачем додано заяву про поновлення строку касаційного оскарження, проте не вказано причини пропуску такого строку.

03 грудня 2018 (згідно зі штампом вхідної кореспонденції суду) на адресу суду надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом сплати судового збору. Суд, перевіряючи обставини щодо клопотання відповідача про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, дійшов висновку, що скаржником вчинено дії, спрямовані на отримання судового збору у справі № 820/1197/18 та долучено доповідну записку про виділення коштів для сплати судового збору у даній справі. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 820/1197/18 було отримано 02 жовтня 2018 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, проте податковим органом не додано конверт, яким направлялась оскаржувана ухвала.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2018 року було продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 129) копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху отримана 21 грудня 2018 року, що підтверджено розпискою у вказаному повідомленні.

На адресу суду Офісом великих платників податків ДФС було направлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, а у разі відмови в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом сплати судового збору. Крім того, скаржником надано копію конверта, яким направлялась оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції, з штрихкодового ідентифікатора якого вбачається, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції було отримано 02 жовтня 2018 року, а з касаційною скаргою контролюючий орган звернувся 02 листопада 2018 року. Перевіривши доводи вказаного клопотання, суддя дійшла висновку про його обґрунтованість.

Розглянувши клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору, суддя-доповідач приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Залишення касаційної скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків касаційної скарги та дотримання порядку її подання.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VII) покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено перелік осіб та умов, яким суд може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі , серед яких органи Державної фіскальної служби відсутні.

Суд, перевіряючи обставини щодо клопотання відповідача про продовження строку виконання вимог ухвали, дійшов висновку, що будь-яких доказів щодо вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі № 820/1197/18 фінансування з Державного бюджету України заявником до клопотання не долучено.

У зв'язку з цим доводи скаржника, наведені на обґрунтування підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги, не можуть бути оцінені як об'єктивна перешкода при вирішенні питання щодо продовження цього строку.

Відповідно до частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, та в зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Поновити Офісу великих платників податків ДФС строк на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 820/1197/18.

Відмовити у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору.

Відмовити у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз'яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Васильєва