Справа № 0840/3087/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3087/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Транс Компані»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст складено 17 жовтня 2018 року) у справі №0840/3087/18 за товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Транс Компані» до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (відповідач 1), Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (відповідач 2) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и В :

ТОВ «Алекс Транс Компані» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

визнати протиправними дії відповідача 2 щодо складання акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0002739 від 16.01.2018, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0005655 від 16.01.2018, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортирних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0002739 від 16.01.2018 та акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 038126 від 16.01.2018;

визнати протиправною та скасувати постанову відповідача 1 про застосування адміністративно-господарського штрафу №024402 від 20.02.2018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що позивачем перевозився сипучий вантаж - комбікорм, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху. Позивач вказував на те, що при здійсненні габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який здійснює перевезення сипучих вантажів необхідно брати до уваги лише фактичну повну його масу, без врахування осьового навантаження. Разом з цим, під час здійснення габаритно-вагового контролю, було встановлено перевищення нормативно допустимої повної маси транспортного засобу, фактична маса, на думку перевіряючих становила 41,26 т., однак вказане перевищення не відповідає дійсності, оскільки загальна маса транспортного засобу становила 39,84 т., про що свідчить товарно-транспортна накладна № 236-ПТКЗ від 15.01.2018, про яку також зазначено у Акті № 038126. Крім цього, позивач зазначав, що в порушення п. 13 Порядку № 879 відповідачем 2 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу із використанням обладнання, яке не відповідає вимогам п. 12 № 879, а відповідачем 1 в свою чергу протиправно прийнято індивідуальний акт - постанову № 024402. Таким чином, результати габаритно-вагового контролю, викладені в акті від 16.01.2018 про перевищення

транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.01.2018, за позицією позивача, є хибними. З цих підстав позивач вважав дії щодо складання акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки та розрахунку протиправними, а оскаржувану постанову неправомірною, у зв'язку із чим просив суд її скасувати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено наступні висновки.

Так, щодо заявлених позивачем вимог про визнання протиправними дій Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, суд вказав на те, що під час проведення рейдової перевірки 16.01.2018 та складанні акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.01.2018, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.01.2018, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортирних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0002739 від 16.01.2018 та акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.01.2018, відповідач 2 діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений Порядком № 1567 та Порядком № 567, оскільки складання зазначених документів посадовими особами територіального органу Укртрансбезпеки входить до функціональних обов'язків зазначених осіб та є результатом проведеної відповідної перевірки габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах.

Щодо заявлених позивачем вимог про визнання протиправної та скасування постанови, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій, оскільки встановлені обставини справи свідчать про перевищення позивачем нормативно-допустимого навантаження при перевезенні вантажу. Суд першої інстанції, надаючи оцінку доводам позивача, також зазначив те, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов'язку по внесенню палати за таке перевищення. З цього приводу. суд першої інстанції послався на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції припустився помилки при підрахунку загальної маси, оскільки при показниках осьових навантажень, які застосовано судом, загальна маса транспортного засобу не перевищувала граничних показників. Крім цього, позивач посилається на те, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю є підставою для звільнення перевізника від відповідальності, оскільки проведені виміри не можливо визнати нормативно обґрунтованими.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 16.01.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області під час проведення рейдової перевірки додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт був зупинений та направлений на проходження габаритно-вагового контролю транспортний засіб марки RENAULT модель Magnum реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп/причіп реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, який в 2013 передав вказаний транспортний засіб та причіп в оренду ТОВ «Транс Логістик Групп» (), яке в свою чергу 16.05.2017 передало вказане майно в суборенду ТОВ «Алекс Транс Компані» (а.с.18-23,24-25, 26-33, 34-35).

За результатами проведення зважування складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.01.2018 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.01.2018, квитанція про зважування (а.с.36-37, 91).

На підставі довідки про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 16.01.2018 та складеного акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.01.2018, складено акт № 038126 від 16.01.2018 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області зазначені наступні порушення: надання послуг з перевезення вантажу згідно товарно - транспортної накладної (далі - ТТН) № 236 від 15.01.2018 з перевищенням вагових обтяжень без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме не оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, відповідальність за яке передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.39).

Відповідно до п.25 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті» № 1567 від 08.11.2006 (далі - Постанова № 1567) вказаний акт № 038126 від 16.01.2018 передано для розгляду до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області.

20.02.2018 відповідачем 1 винесено постанову № 024402 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн. (а.с.71).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивачем із позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Щодо заявлених вимог про визнання протиправними дій Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Отже, управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області як територіальний орган Укртрансбезпеки має повноваження щодо здійснення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, перевірку документів на здійснення перевезень.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» встановлено, що правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті та утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області.

З огляду на викладене, управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області, під час здійснення своїх повноважень діє, як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п.14 зазначеного Порядку рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з ч.4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» установлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

З огляду на положення зазначених норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що під час проведення рейдової перевірки 16.01.2018 та складанні акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.01.2018, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.01.2018, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортирних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0002739 від 16.01.2018 та акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.01.2018, відповідач 2 діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений Порядком № 1567 та Порядком № 567, оскільки складання зазначених документів посадовими особами територіального органу Укртрансбезпеки входить до функціональних обов'язків зазначених осіб та є результатом проведеної відповідної перевірки габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах.

Щодо заявлених позивачем вимог про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №024402 від 20.02.2018р., суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за № 30).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі перевищення фактичної маси понад 40 тонн (за виключенням контейнеровозів); рух транспортних засобів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22.

У спірному випадку позивач здійснював перевезення вантажу транспортним засобом марки RENAULT модель Magnum реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп/причіп реєстраційний номер НОМЕР_2, який не є контейнеровозом, а отже на нього розповсюджуються зазначені в попередньому абзаці обмеження.

З довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.01.2018 вбачається, що повна маса транспортного засобу становила 41,26 т., а фактичні осьові навантаження становили: 1) 6,32 т (при нормативно допустимій 11 т), 2) 10,98 т (при нормативно допустимій 11 т), 3) 23,96 т (при нормативно допустимій 22 т).

Отже, у спірному випадку загальна маса транспортного засобу становила 41,26 т., що на 1,26 т. перевищує допустиме, а фактичне навантаження на строєну ось складало 23,96 т., що на 1,96 т. перевищує допустиме.

При цьому, посилання позивача про те, що перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у будь-якому випадку маса транспортного засобу перевищувала гранично допустимі показники, а саме понад 40т.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і аргументи позивача про те, що суд першої інстанції припустився помилки при підрахунку загальної маси, оскільки при показниках осьових навантажень, які застосовано судом, загальна маса транспортного засобу не перевищувала граничних показників.

Такі доводи позивач обґрунтовує тим, що якщо додати фактичне навантаження на усі осі автомобіля, то вказаний показник буде дорівнювати 44т. (11+11+22), що при загальній масі 41,26т., яка встановлена відповідачем при перевірці, не перевищує граничний показник. Таке обґрунтування позиції суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки фактична маса транспортних засобів не визначається шляхом додавання гранично допустимих показників на кожну вісь автомобіля. Вказані показники застосовуються як гранично допустимі на кожну вісь транспортного засобу.

Таким чином, аргументи позивача про те, що фактична маса транспортного засобу та показники осьових навантажень, є недоведеними, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов'язку по внесенню палати за таке перевищення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильного встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Транс Компані» залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі №0840/3087/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строки, визначені ст.329 КАС України.

Повний текст постанови складено 30.01.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк