Справа № 826/5747/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5747/18 Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 86780-13 від 29.06.2017 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішення від 11 вересня 2018 року задовольнив позов.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при винесенні рішення правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач є власником автомобіля марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2013 року випуску, об'єм двигуна - 2993 куб.см., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3.

29 червня 2017 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 86780-13, яким визначено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2017 рік у розмірі 25000,00 грн.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Станом на 2017 рік діяла редакція п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, якою передбачено що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII, станом на 1 січня 2017 року мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 3200,00 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі - Методика), відповідно до положень пункту 2 якої, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).

З аналізу наведених положень Податкового кодексу України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів вбачається, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема, середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Отже, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є інформація Мінекономрозвитку про середньо ринкову вартість ідентичного автомобіля, що належить позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником автомобіля марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2013 року випуску, об'єм двигуна - 2993 куб.см.

Колегією суддів досліджено перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, станом на час винесення податкового повідомлення-рішення №86780-13 від 29.06.2017 року, та встановлено, що у даному переліку наявний автомобіль моделі LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2013 року випуску, власником якого є позивач.

Також у матеріалах справи наявний розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу позивача, з якого вбачається, що вартість автомобіля моделі LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2013 року випуску становить 2056978,04 грн.

09 січня 2019 року Головним управлінням ДФС у м.Києві до суду апеляційної інстанції подано копію листа Мінекономрозвитку України від 21.11.2018 року № 3805-05/50968-06, в якому зазначено, що розрахована у 2017 році згідно з Методикою середньо ринкова вартість автомобіля LAND ROVER, модель RANGE ROVER з об'мом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, автоматичною коробкою переключення передач, 2013 року випуску становить 2056978,04 грн.1549657,73 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначав щодо необхідності вчинення відповідних дій судом за для отримання належних доказів в підтвердження наявності підстав для визначення податкового зобов'язання.

В даному випадку судом першої інстанції не було виконано необхідних відповідних дій за для отримання належних доказів в підтвердження наявності підстав для визначення податкового зобов'язання, зокрема не було витребувано у податкового органу документів на підставі яких було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, та не залучено до участі у справі Мінекономрозвитку.

Враховуючи те, що наданий відповідачем лист Мінекономрозвитку України від 21.11.2018 року № 3805-05/50968-06 не спростовує, а навпаки підтверджує правомірність нарахувань податковим органом податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік, колегія суддів вважає, що даний лист Мінекономрозвитку України 21.11.2018 року № 3805-05/50968-06, підлягає врахуванню судом апеляційної інстанції.

Щодо посилань позивача та суду першої інстанції на те, що відповідачем не надано до суду жодного документу чи інформації, які б містили відомості про включення у графу «пробіг» км - фактичного або нормативного (середньорічного пробігу) транспортного засобу, з урахуванням дати його реєстрації, колегія суддів зазначає наступне.

Податковим кодексом України у п.п. 10.п. 6 ст. 267 передбачено, що фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо:

а) об'єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку;

б) розміру ставки податку;

в) нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об'єкт оподаткування, перехід права власності на об'єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Контролюючий орган позбавлений можливості самостійно встановити пробіг автомобіля, а тому законодавством і передбачено право на звернення фізичної особи до контролюючого органу для зміни даних що стосуються характеристики об'єкту оподаткування.

Зважаючи на те, що позивач даним правом не скористався, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №86780-13 від 29.06.2017 року прийнято податковим органом відповідно до норм законодавства та за наявності достатніх підстав для його прийняття.

Щодо наданої позивачем копії Звіту про незалежну оцінку майна, відповідно до якого, вартість колісного транспортного засобу LAND ROVER, модель RANGE ROVER, державний номер НОМЕР_1, станом на 2016 рік становить 926 856 грн., а відтак, транспортний засіб, який належить позивачу не є об'єктом оподаткування транспортного податку за 2017 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту вказаного документа вбачається, що оцінка транспортного засобу проводилась по документах, що надані Замовником, оскільки транспортний засіб знаходився в іншому регіоні та оглянути його не було можливості, а при проведенні оцінки приймалися до уваги дані та копії документів, що надані в додатках (фотокопії документів Замовника (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), дані, що склалися на ринку на дату оцінки (роздруківки каталогу транспортних засобів). Оскільки, як зазначено у самому звіті, саме на цій основі виконавцем зроблені висновки про оціночну вартість, виникають сумніви щодо достовірності даних, зазначених у звіті, та відповідності їх дійсності.

Крім того, вказаний Звіт складений з урахуванням данних станом на 2016 рік, а не на 2017 рік.

Враховуючи те, що визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком покладено виключно на Мінекономрозвитку, а інформація щодо середньоринкової вартості легкового автомобіля марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER 2013 року випуску, що зазначена на офіційному сайті останнього та у листі Мінекономрозвитку України від 21.11.2018 року № 3805-05/50968-06 є відмінної ніж у вказаному Звіті про незалежну оцінку майна, колегія суддів вважає, що вказаний Звіт про незалежну оцінку майна, наданий позивачем, не є достовірним доказом, в розумінні статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки на підставі нього не можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції

невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 30.01.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В.Файдюк

Є.І.Мєзєнцев