Справа № 1240/1898/18
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 січня 2019 року

Київ

справа №1240/1898/18

адміністративне провадження №К/9901/1788/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Шипуліної Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі №1240/1898/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.08.2018, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 вказаний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.03.2018 року № -1214 відносно ОСОБА_2 щодо суми податкового зобов'язання за платежем: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, у сумі 1453,54 грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят три гривні 54 коп). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 690,70 грн

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідача 14.01.2019 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і надалі - в новій редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, пунктом 6 цієї частини передбачено, що справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адміністративна справа незначної складності (малозначна справа), відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у даній справі є вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.03.2018 року № -1214 щодо суми податкового зобов'язання за платежем: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у сумі 1483,20 грн., що у розумінні пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України є категорією справ незначної складності.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не вбачається.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції зауважили, що відповідачем для обрахунку вказаного податку були хибно застосовано ставка податку по відношенню до бази оподаткуванню у розмірі 0,5 %, розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, оскільки приміщення, що є об'єктом оподаткування є прибудовою до індивідуального гаражу позивача, у зв'язку із чим така ставка податку підлягає застосуванню у розмірі 0,01 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового). Тому, відповідач мав право надіслати позивачу податкове повідомлення - рішення на суму 29,66 грн., а відтак спірне податкове повідомлення-рішення було скасовано у сумі 1453,54 грн.

Отже, постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018, ухвалена за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції від 03.10.2017 за результатами апеляційного перегляду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 у спорі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі № 1240/1898/18.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду