Справа № 520/11818/18
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р. № 520/11818/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Югова С.А.,

сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_6,

представника відповідача - Коваленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах прийомної доньки ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057) про визнання протиправними дій (бездіяльності), зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах прийомної доньки ОСОБА_4 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії/бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в оформленні паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року ОСОБА_4, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. №2503-ХІІ;

- зобов'язати Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_4 у формі паспортної книжечки, з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що по досягненню дитиною шістнадцятирічного віку, ОСОБА_4 звернулась до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області із заявою щодо оформлення їй паспорту громадянина України виключно у формі паспортної книжечки без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, та видачі їй на руки паспорту виключно у вигляді паспортної книжечки на підставі Закону України від 18.01.2001 №2235-III "Про громадянство України", а не у формі пластикової картки типу ID-1. Проте, відповідач листом від 08.05.2018 №6336/2390 відмовив у наданні такого паспорту, посилаючись на Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", відповідно до якого оформлення і видача паспорта громадянина України здійснюється у формі картки. Згодом, 07.05.2018 неповнолітня ОСОБА_4 повторно звернулась із заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області. Листом від 07.05.2018 Головне управління повідомило, що оформлення, видача паспорта громадянина України у формі книжечки (зразка 1994 року) на теперішній час не передбачена. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача, в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити. Згідно наданого до суду відзиву пояснила, що на звернення ОСОБА_4 від 19.04.2018, 23.10.2018, 02.11.2018 відповідачем надано відповіді, якими роз'яснено питання щодо порядку, способу оформлення та переліку документів, необхідних для оформлення та виготовлення паспорта громадянина України вперше. Також, звернуто увагу заявниці на те, що у підрозділах, де розміщені робочі станції для оформлення і видачі паспорта громадянина України засобами Реєстру, громадянам України, які звернулися за оформленням паспорта вперше по досягненню відповідного віку, оформлюється паспорт виключно у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Крім того, зазначила, що складені позивачем у довільній формі заяви про оформлення та видачу паспорта громадянина України встановлено зразка 1994 року, не є підставою для видачі паспорта будь-якого зразка, у тому числі і у вигляді книжечки.

Разом з тим, суд зауважує, що представником відповідача у судовому засіданні надаючи пояснення зазначено, що на теперішній час видати ОСОБА_4 паспорт громадянки України зразка 1994 року не має можливим, оскільки дана форма паспорта не друкується.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, суд вирішує дану типову справу з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного суду, викладених у рішенні від 19.09.2018 по зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, звернулася до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області з низкою аналогічних за змістом заяв (від 19.04.2018, від 23.10.2018, від 02.11.2018) з проханням оформити їй паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Закону України від 18.01.2001 №2235-III "Про громадянство України", без застосування засобів Єдиного Державного демографічного реєстру, без присвоєння унікального номера запису в Реєстрі.

Листами від 08.05.2018 №6336/2390, від 25.10.2018 №6336/4870, від 19.11.2018 Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області повідомив зацікавлених осіб, що порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України". Зазначеною постановою затверджені, зокрема, зразок бланка, його технічний опис, порядок подання заяв, організація його видачі, дії працівників під час прийому заяв, оформлення та видачі паспорта.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19.04.2018 ОСОБА_4 разом із своїми законними представниками прийомними батьками звернулась до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області із заявою про оформлення та видачу паспорту громадянина України зразка 1994 року, а саме: у формі книжечки.

Листом від 08.05.2018 Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області повідомило позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Оформлення та видача паспорта громадянина України у формі книжечки (зразка 1994 року) на теперішній час законом не передбачено.

23.10.2018 ОСОБА_4 особисто звернулась до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області із заявою про оформлення та видачу паспорту громадянина України зразка 1994 року, а саме: у формі книжечки.

Листом від 25.10.2018 Дергачівським районним відділом Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області повідомлено ОСОБА_4, що статтею 24 Конституції України визначено, що всі громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом та не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Отже, переконання особи, належність до окремих соціальних груп не можуть бути законною підставою для увільнення від своїх обов'язків перед державою або відмови від виконання законів. Враховуючи наведене, у ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі ОСОБА_4 паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ (а.с.41-42)

Також суд зазначає, що представниками позивача у судовому засіданні надана заява про видачу паспорта по формі визначеній Додатком 1 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, яка заповнена ОСОБА_4 23.10.2018 року. І надані пояснення, що у даній формі заяву ОСОБА_4 відповідачем не прийнято, хоча зазначена заява подавалась ОСОБА_4 разом з переліком документів і заявою про видачу паспорта від 23.10.2018.

Судом даний доказ не визнається належним та таким, що підтверджує подачу даної заяви до ДМС, оскільки документ не містить печатки суб'єкта владних повноважень щодо прийняття чи відмови в прийнятті даного документа, і у переліку додатків до заяви від 23.10.2018 дана заява відсутня.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у зразковій справі, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи визначає Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Відповідно до ч.1 ст.13 вказаного Закону документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України (...).

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч. 1 ст. 21 Закону).

Отже, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв'язку з неможливістю їх реалізації.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України (...) містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п. 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України від 26.06.1992 № 2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок.

Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна"; нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт"; На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України".

На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п'ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев'ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев'ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резусфактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом п. 2 цієї Постанови із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII;

з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється (п. 3 Постанови № 302).

Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (...) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні данні особи.

Як зазначив позивач у позовній заяві, ОСОБА_4 звертаючись до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області із заявою про видачу їй паспорта у формі книжечки, відмовилась від отримання паспорту з безконтактним електронним носієм, оскільки такий носій містить персональні дані, від обробки яких вона відмовляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних", мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст. 2 Закону).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 вказаного Закону).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб'єкта персональних даних.

Законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у рішенні по зразковій справі, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

У ст. 8 Конвенції про захист осіб у зв'язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06.07.2010 року № 2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: а) з'ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; с) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції.

За сталою практикою ЄСПЛ, першою умовою виправданості втручання у права, гарантоване ст. 8 Конвенції, є те, що воно має бути передбачене законом, причому тлумачення терміну "закон" є автономним, та до якості "закону" ставляться певні вимоги (рішення ЄСПЛ у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, заява № 18139/91, п. 37) Під терміном "закон" слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" та "передбачуваності".

Таким чином, норми Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" на відміну від норм Положення № 2503-ХІІ (яке є чинним на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім'я та по батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім'я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога про визнання протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в оформленні паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року ОСОБА_4, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. №2503-ХІІ є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи протиправну відмову відповідача у видачі ОСОБА_4, у зв'язку із досягненням 16- річного віку, паспорта громадянина України у формі книжечки, суд вважає за доцільне для належного захисту прав позивача зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - оформити та видати паспорт ОСОБА_4 у формі паспортної книжечки.

Водночас з цим, позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_4 у формі паспортної книжечки, з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних задоволенню не підлягають, оскільки при видачі паспорта у формі згідно з Положенням №2503-ХІІ взагалі не передбачено внесення будь-яких даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

Питання про розподіл судових витрат у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах прийомної доньки ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про визнання протиправними дій (бездіяльності), зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в оформленні паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року ОСОБА_4, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. №2503-ХІІ.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - оформити та видати паспорт ОСОБА_4 у формі паспортної книжечки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2019 року.

Суддя М.О. Лук'яненко