Справа № 308/7600/17
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7600/17
У Х В А Л А

31 січня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови по справі про справі про порушення митних правил №1493/30500/17 від 19.07.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови по справі про справі про порушення митних правил №1493/30500/17 від 19.07.2017 року.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 повторно в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи.

Згідно вимог ч. 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки. Вказана норма є імперативною.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 124 КАС України фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судовий виклик або судове повідомлення надсилаються за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Так, суд констатує, що у призначені судові засідання 14.09.2018 року, 11.12.2018 року та 31.01.2019 року позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Однак, жодного підтвердження про поважність неявки в судове засідання 14.09.2018 року, 11.12.2018 року та 31.01.2019 року позивач та його представник суду не надали.

Заяви позивача та його представника про розгляд справи за їх відсутності на адресу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області не надходило.

Учасники справи мають рівні процесуальні права та обовязки (ч.1 ст.44 КАС України).

Частиною 1 статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків.

В силу приписів ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Також у рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом ("Кресс проти Франції", п. 72; "Ф.С.Б. проти Італії", рішення від 28.08.1991, п. 33; "Т. проти Італії", рішення від 12.10.1992, п. 26; "Кайя проти Австрії", п. 28 від 08.06.2006; "Надточий проти України", рішення від 15.05.2008, п. 26).

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 по справі №17-рп/2011 визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Окрім цього, суд звертає увагу на правову позицію, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», де, зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що "заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги". На підставі викладеного слід дійти висновку, що систематичне неприбуття у судові засідання без поважних причин варто розцінювати як незацікавленість у розгляді даної справи.

З огляду на викладені вище обставини позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови по справі про справі про порушення митних правил №1493/30500/17 від 19.07.2017 року слід залишити без розгляду.

Залишення позову без розгляду на підставі статті 240 частини 1 пункту 4 КАС України, не перешкоджає позивачеві повторно звернутися до адміністративного суду в загальному порядку (стаття 240 частина 4 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст. 240 ч.1 п.4 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови по справі про справі про порушення митних правил №1493/30500/17 від 19.07.2017 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання протягом пятнадцяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення та набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_4