Справа № 520/839/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 р. № 520/839/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в загальному порядку у письмову провадженні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/839/19 за заявою Головного управління ДФС у Харківській області до приватного акціонерного товариства "Термолайф" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути кошти за податковим боргом у розмірі 2804042,00 грн з приватного акціонерного товариства "Термолайф" (код: 34015182, адреса: вул. Карачівське шосе, буд. 44, м. Харків, 61071).

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що на час звернення із даною заявою за відповідачем рахується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 2804042,00 грн, який ним у добровільному порядку не сплачено. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 заяву Головного управління ДФС у Харківській області до приватного акціонерного товариства "Термолайф" про стягнення боргу залишено без руху. Надано заявнику строк до 30.01.2019 року до 14:00 год. для усунення недоліків заяви, шляхом надання до суду заяви з підписом уповноваженої особи субєкта владних повноважень, що скріплена печаткою, разом з доказами її надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, відповідно до ч.2 ст. 161 КАС України.

У зв'язку із усуненням недоліків заяви, вказаних в ухвалі суду від 29.01.2019, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за заявою Головного управління ДФС у Харківській області до приватного акціонерного товариства "Термолайф" про стягнення податкового боргу.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. 31.01.2019 генеральний директор ПАТ "Термолайф" подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що адвокат на даний час перебуває у відпустці з 29.01.2019 по 11.02.2019 та не може з'явитись в судове засідання.

Відповідно до частини 7 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що про дату, час та місце судового розгляду справи сторони повідомлялись належним чином та зважаючи на строк розгляду даної заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство "Термолайф" знаходиться на обліку як платник податків в Центральній об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області.

З матеріалів справи вбачається що відповідачем не сплачено самостійно визначене податкове зобов'язання по податковій декларації з податку на прибуток підприємства № НОМЕР_1 від 25.10.2018 згідно якої сума податку на прибуток за звітний період складає 3095043,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст. 54 ПК України).

Згідно з п. 57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов'язання оскарженню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, даних інтегрованої картки відповідача, самостійно визначені у податкових деклараціях податкові зобов'язання відповідач у встановлені податковим законодавством строки не сплатив.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що у зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання податковим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу № 135150-17 від 22.11.2018 та яка вручена платнику податків 30.11.2018.

Відповідно даних облікової картки платника податків у ПАТ "Термолайф" наявний податковий борг з податку на прибуток підприємств в розмірі 2804042,00 грн.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що 31.01.2019 генеральним директором ТОВ "Термолайф" подано до суду клопотання, в якому зазначено, що відповідач здійснює погашення боргу, зокрема, 31.01.2019 підприємством сплачена сума боргу в розмірі 180000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 227 від 31.01.2019.

Таким чином, у зв'язку із сплатою боргу на вказану вище суму, за відповідачем на час розгляду справи рахується податковий борг з податку на прибуток підприємств в розмірі 2624042,00 грн.

Проте, доказів сплати податкового боргу в розмірі 2624042,00 грн відповідачем до суду не надано.

Згідно із положеннями ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи викладене та часткову сплату боргу відповідачем, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (місцезнаходження - вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 39599198) до приватного акціонерного товариства "Термолайф" (місцезнаходження - вул. Карачівське шосе, буд. 44, м. Харків, 61071, ідентифікаційний код 34015182) про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути до бюджету України з приватного акціонерного товариства "Термолайф" (ідентифікаційний код 34015182) суму податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 2624042 (два мільйони шістсот двадцять чотири тисячі сорок дві) грн 00 коп.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на рішення суду не перешкоджає його виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко