Справа № 440/4277/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/4277/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 27.09.2018 №0020958.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ОСОБА_1 не є автомобільним перевізником в силу Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки, хоча транспортний засіб і належить позивачу, однак у відповідності до договору оренди використовується ПП "Інтер-Сервіс 2009". Крім того, довідка та акт від 27.09.2018 не містять жодної інформації про проведення періодичної перевірки засобу вимірювальної техніки та про використовувані автомобільні ваги, про їх технічні характеристики та відомостей про їх робочий стан і справність. Також позивач зазначив, що постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 19.11.2018 скасовано постанову про адміністративне правопорушення та закрито провадження у справі відносно водія транспортного засобу ОСОБА_3

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи; від 28.12.2018 замінено неналежного відповідача Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на належного відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті.

18.12.2018 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, зазначає, що під час перевірки було встановлено, що транспортний засіб на момент перевірки знаходився у безпосередній власності та користуванні ОСОБА_1 Позивач здійснював перевезення соняшнику, тобто, відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" ОСОБА_1 на день перевірки був перевізником. Щодо відсутності у акту, довідці та розрахунку технічних характеристик вагового комплексу, а також даних про те, яке зважувальне та вимірювальне обладнання застосовувалось, відповідач зазначав, що жодним нормативним документом не передбачено, що визначені документи повинні містити такі дані. Наголошував на тому, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту передачі права власності чи права користування транспортним засобом. Під час проведення рейдової перевірки водієм було надано лише свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу марки MАN д.р.н. НОМЕР_3, відповідно до якого перевірений транспортний засіб належав ОСОБА_1 Жодних інших документів (тимчасовий реєстраційний талон, договір оренди транспортного засобу) водій інспекторам не надав. Тому матеріали проведеної перевірки було складено на підставі наданих водієм документів.

Сторони явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або повідомлення причин неявки.

Частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Також, на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати справу в письмовому провадженні без здійснення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки MАN д.р.н. НОМЕР_3, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5, копія якого наявна у матеріалах справи.

22.05.2018 між позивачем та Приватним підприємством "Інтер-Сервіс 2009" було укладено Договір найму (оренди) вантажного автомобіля строком до 22.05.2019.

27.09.2018 контролюючими особами Управління Уктрансбезпеки у Чернігівській області проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні вантажні перевезення вантажів та пасажирів. За результатами зважування транспортного засобу марки MАN д.р.н. НОМЕР_3, співробітниками Уктрансбезпеки у Чернігівській області складено Акт від 27.09.2018 №077651, у якому встановлено невідповідність фактичних вагових параметрів нормам та правилам, надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

У зв'язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Укртрансбезпеки у Чернігівській області було складено Довідку №0015477 від 27.09.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0020958 від 27.09.2018 та розрахунок №00209958 від 27.09.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального за проїзд за перевищення нормативних параметрів в сумі 1702,86 євро.

Вважаючи спірний розрахунок протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та законні інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонам, регулюються Законом України "Про дорожній рух", Законом України "Про автомобільний транспорт", Законом України "Про автомобільні дороги" та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і яка реалізує державну політику з питань безпеки на транспорті.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (надалі - Порядок №879).

У пункті 2 підпункту 4 Порядку №879 зазначається, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з пунктом 4 Порядку №879 робота пунктів габаритно- вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою її територіальними органами, службами автомобільних доріг в областях і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 6 Закону України №Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 №2344-III /далі - Закон №2344-III/, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (підпункти 2, 15 пункту 5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення).

Таким чином, посадові особи Управління Укратрансбезпеки у Чернігівській області уповноважені відповідно до чинного законодавства України здійснювати габаритно-ваговий контроль.

У відповідності до підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5ПДР.

Також, відповідно до Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме статті 1 великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

З аналізу наведеного вбачається, що у разі перевищення вагових або габаритних параметрів плату за проїзд має вносити саме перевізник.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Як зазначалося судом, між позивачем та ПП "Інтер-Сервіс 2009" 22.05.2018 укладений договір на оренду автомобіля MАN д.р.н. НОМЕР_3 строком дії 1 рік.

Також, матеріалами справи підтверджено, що водій вантажного сідлового тягача марки MАN д.р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3, який був за кермом під час проведення рейдової перевірки та габаритно-вагового контролю, є працівником ПП "Інтер-Сервіс 2009". Зазначене підтверджується залученими до матеріалів справи копіями наказу про прийняття на роботу, трудової книжки ОСОБА_3

Також, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 причіп марки BENALU, модель ТХ 34 СХ, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зазначений у Акті від 27.09.2018, довідці від 27.09.2018 та розрахунку від 27.09.2018, належить ОСОБА_5, директору ПП "Інтер-Сервіс 2009".

Таким чином, досліджені документи у їх сукупності свідчать про те, що транспортний засіб перебував в користуванні ПП "Інтер-Сервіс 2009", яке і виконувало перевезення вантажу.

Отже, ОСОБА_1 не може нести відповідальність за перевищення вагових параметрів транспортних засобів марки MАN д.р.н. НОМЕР_3, з причепом марки BENALU, модель ТХ 34 СХ, реєстраційний номер НОМЕР_2 та не має вносити плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, оскільки зазначений транспортний засіб знаходився в оренді у ПП "Інтер-Сервіс 2009".

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що працівниками управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області протиправно здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 27.09.2018 відносно ОСОБА_1, який не здійснював перевезень вантажу та у відповідності до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 не має нести відповідальності за перенавантаження автомобіля, що пересувається дорогами загального користування.

ОСОБА_1 не може нести відповідальність за дії іншої юридичної особи в силу статті 61 Конституції України, яка передбачає індивідуальну відповідальність юридичної особи.

Також, суд зазначає, що судовими рішеннями у справі №538/1488/18 за позовом водія ОСОБА_3 встановлено, що довідка та акт від 27.09.2018 не містять жодних даних про те, яке саме вимірювальне і зважувальне обладнання використовувалося під час визначення перевантаження осі автомобіля. Довідка та акт не містять будь-яких даних про назву та технічні характеристики вагового комплексу, що вказує на неналежне їх оформлення та не містять зазначення про будь-яких свідків, які були б присутні при тому, що водій автомобіля ознайомився з змістом акту чи розрахунку та від підпису в них відмовився.

Тому, колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що довідка та акт від 27.09.2018 не є належними доказами в спірних правовідносинах.

Крім того, під час здійснення перевірки було порушено пункти 12, 13 Порядку №879, а саме: ОСОБА_3, як водію, не надано документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, а також протокол, свідоцтво про метрологічну реєстрацію в ДП "Укрметртестстандарт" на предмет відповідності технічних характеристик ваг, що є порушенням зазначеного Порядку.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами позивача, що останній не є перевізником у розумінні положень Закону України "Про автомобільний транспорт".

Таким чином, посадові особи відповідача діяли без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного розрахунку.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підстав вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 205, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправними та скасування розрахунку, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 27.09.2018 №0020958.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко