Справа № 346/5573/18
Суддя: Потятинник Ю. Р.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5573/18
Провадження № 2-а/346/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Коломия

у складі :

головуючого - судді Потятинника Ю.Р.,

з участю секретаря Васильчук Я.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з даним позовом посилаючись на те, що 24 жовтня 2018 року начальником відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю міської ради ОСОБА_2 було винесено постанову №30/15-41/18 по справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

В даній постанові про адміністративне правопорушення, зазначено, що нею не виконано вимоги припису від 12.05.2017 року, щодо виготовлення дозвільних документів.

Зазначає, що 12.05.2017 року начальником відділу з питань ДАБК проведено позачергову перевірку її господарства, за заявою її сусідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та встановлено що нею було реконструйовано житловий будинок (добудована кухня), без дозвільної документації.

Дана реконструкція була проведена та завершена у 2011 році, земельна ділянка під будинком була приватизована. Разом з початком будівельних робіт вона замовила виготовлення проекту наміру реконструкції житлового будинку для можливості отримання будівельного паспорту на реконструкцію житлового будинку та відповідного дозволу. Архітектор КП «Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно планувальне бюро» виїхала на місце та провела відповідні заміри. Проте виготовити проект наміру забудови земельної ділянки не змогла. Оскільки, в той самий день до них надійшла скарга від сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, щоб вони утримались від будь яких дій через спір про земельну ділянку.

Пізніше ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Коломийського міськрайонного суду з адміністративним позовом про визнання рішення сесії Коломийської міської ради незаконним та скасуванням виданого їй державного акту. В задоволенні вказаного позову відмовлено, а провадження в справі закрите через те, що даний спір розглядається в цивільному провадженні. Так, в травні 2012 року її сусіди звернулись з такими ж позовними вимогами до Коломийського міськрайонного суду в цивільному провадженні. Рішенням Коломийського міськрайонного суду у справі № 0909/248/2012 від 05 лютого 2013 року, яке залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.04.2013 року рішення Коломийської міської ради від 20.02.2008р. № 1051-25/2008 в частині передачі позивачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,10га визнано недійсним та скасовано державний акт серії ЯЖ № 142795, який було видано на підставі вищезазначеного рішення.

В свою чергу вона також вернулась до суду за захистом своїх прав. В результаті чого рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2014 року її позовні вимоги було задоволено та визнано незаконним та скасовано рішення Коломийської міської ради народних депутатів від 27.08.1996р. в частині передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,0952 га по вул. Попадюка, 3 в м. Коломия та визнано недійсним державний акт про право приватної власності на землю серії ІФ-№ 002902 від 08.10.1996 року та скасовано його реєстрацію. Дана справа переглядалася двічі в Апеляційному суді Івано-Франківської області та у

Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Проте Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та О.Н. було відхилено.

Після цього вона звернулась в проектну організацію та підготувала технічну документацію на земельну ділянку для обслуговування свого житлового будинку та господарських споруд за адресою вул. Попадюка, 1 в м. Коломия з метою її приватизації. Межа згідно кадастрового плану проходить по середині криниці, тобто так як встановлено рішенням суду та у відповідності до генплану кварталу Коломийського МБТІ від 1981року.

Також слід зазначити, що рішенням Коломийської міської ради від 22.11.2016 року, дану межу було погоджено.

Проте, у проектній організації повідомили, що попри скасування права власності на земельну ділянку за адресою вул. Попадюка, 3 в м. Коломия державна реєстрація самої земельної ділянки у державному земельному кадастрі не скасована. Тобто вона накладається на її земельну ділянку, а тому оформити право власності на неї вона не може.

Тому, вона знову звернулась до Коломийського міськрайонного суду з позовом до Головного управління Держгокадастру в Івано-Франківській обл. про скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою вул. Попадюка, 3 в м. Коломия в Державному земельному кадастрі. Рішенням суду від 22 травня 2018 року скасовано реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою вул. Попадюка, 3 м. Коломия, кадастровий номер :11:009:0114 у Державному земельному кадастрі.

Проте, згідно відповіді від Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 17.09.2018 року, вони не можуть виконати дане рішення суду, оскільки ухвала Коломийського міськрайонного суду від 03.07.2018 року не містить зобовязального характеру, а скасування реєстрації земельної ділянки за рішенням суду не передбачена Порядком ведення Державного земельного кадастру №1051, затвердженого Кабінетом Міністрів 17.10.2017 року.

31.10.2018 року вона звернулась до Коломийського міськрайонного суду з заявою про розяснення порядку виконання рішення суду.

Крім того, в квітні 2018 року адвокат ОСОБА_5 звернулась до КП «Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно планувальне бюро» з заявою на виготовлення ескізу наміру забудови земельної ділянки на реконструкцію житлового будинку за адресою вул. Попадюка, 1 м. Коломия. Проте, у виготовленні документів які передують видачі дозвільних документів було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Варто зазначити, що представник також зверталася з заявами і до відділу з питань ДАБК міської ради в якій пояснювала неможливість виконання умов припису з підстав які не залежать від позивача, а через небажання державних органів, а саме Держгеокадастру виконувати рішення суду. Проте, всі аргументи та пояснення залишились поза увагою начальника відділу з питань ДАБК міської ради.

Також, при розгляді протоколу про притягнення мене до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 188-42 КУпАП, керівник відділу з питань ДАБК міської ради, повідомив її про те, що після даного протоколу ними буде направлено позов до суду про зобовязання знесення самочинного будівництва.

Не менш важливим є і те, що 20 квітня 2018 року, набув чинності закон України Про внесення зміни до пункту 9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт від 22.03.2018 № 2363-VI до 2011року. Тобто, законодавець дає змогу здати самочинно збудовані та реконструйовані будинки в експлуатацію без притягнення їх до відповідальності, проте не можу цим скористатись через постійні скарги сусідок та неправомірні дії державних органів.

Згідно із статтею 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказує, що в приписі від 12.05.2017 року було надано строк у шість місяців для виготовлення дозвільних документів. Тобто днем вчинення адміністративного правопорушення є 12.11.2017 рік.

Зазначає, що її притягнуто до відповідальності та накладено штраф саме за невиконання умов припису, а не через здійснення самочинного будівництва. В приписі є чітко визначений термін його виконання, який закінчився через шість місяців після винесення припису. Адвокат звертався до відділу з питань ДАБК з заявами про неможливість виконання умов припису, проте жодного рішення про надання додаткового терміну на виконання припису не приймалось. Тобто, постанова про притягнення до відповідальності могла бути винесена не пізніше 12.01.2018 року. Оскільки строк накладення адміністративного стягнення минув.

Відповідно до статті 289 КУпАП Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Стаття 20 КАС України передбачає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись про час і місце судового розгляду, але представник позивача подав заяву про розгляд справи в їх відстності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду справи. Подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечив. У відзиві відзив на адміністративний позов зазначив, що 12 травня 2017 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт складений акт відповідно до вимог законодавства.

Так, внаслідок перевірки встановлено, що на обєкті з реконструкції житлового будинку по вул. Попадюка, 1 у м. Коломия відсутня дозвільна документація щодо реконструкції житлового будинку, чим ОСОБА_1 порушила п.1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року.

12 травня 2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення, того ж дня виданий припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. З метою усунення виявленого порушення в приписі зобовязано ОСОБА_1 отримати дозвільні документи на виконання будівельних робіт у 180 денний термін.

Постановою від 17.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 4 250 грн., який позивач сплатила.

З метою перевірки виконання умов припису виданий наказ № 54 від 25.05.2018 року та направлення № 52 від 25.05.2018 року, строк дії якого з 25.05.2018 року по 04.06.2018 року. Проте, позапланова перевірка не була проведена через відсутність субєкта містобудування ОСОБА_1, а відповідно до Порядку № 553 контроль здійснюється у присутності субєктів містобудування, які будують або збудували обєкт будівництва. За результатами перевірки складено акт № 53 від 01.06.2018 року про відсутність забудовника та неможливість проведення перевірки виконання припису.

06.06.2018 року начальнику Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області направлено лист з метою сприяння проведення перевірки виконання умов припису.

08.10.2018 року відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю повторно видано наказ № 93 та направлення № 85 для проведення позапланового заходу перевірки виконання припису від 12.05.2017 року, строк дії направлення 08.10.2018 року до 17.10.2018 року.

Відповідно до акту перевірки №85 від 15.10.2018 року на момент її проведення за адресою м. Коломия, вул. Попадюка, 1 встановлено, що умови припису від 12.05.2017 року не виконано.

Попередньо проводилась перевірка з цього питання 30.05.2018р., про що було складено акт № 52.

24 жовтня 2018 року начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради виніс постанову № 30/15-41/18 по справі про адміністративне правопорушення, за ст. 188-42 ч. 1 КУпАП відносно забудовника ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100 грн.

Позицію позивача про пропущення строку притягнення до адміністративної відповідальності вважає безпідставною, оскільки днем виявлення правопорушення є день складення акту перевірки № 85 від 15.10.2018 року за результатами проведення позапланової перевірки, коли було виявлено, що ОСОБА_1 не виконала припис від 12.05.2017 року та не отримала дозвільні документи на виконання будівельних робіт. Отже, постанова від 24.10.2018 року винесена із дотриманням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи та аналізуючи обставини встанволені в судовому засіданні на зібрані докази, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 268 ч.1 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності

має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 24.10.2018 р. позивача визнано винним за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень, у зва'язку з невиконанням вимог припису від 12.05.2017р., щодо усунення порушень п.1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" шляхом отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт у 180 денний термін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р № 466.

Попередньо 15.10.2018р. щодо позивача було складено відповідний протокол про адміністравтине правопорушення передбачене ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 77 ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зважаючи на неконкретизованість припису відповідача, в якому не вказано які саме дозвільні документи вимагається від позивача , суд вважає, що при розгляді справи про вчинення правопорушення керівник відповідач не в повній мірі дотримався вимог ст. 280 КУпАП.

Всупереч нормам даної статті при розгляді справи про адмінправопорушення, не з'ясовано в повній мірі чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовано інших важливих для справи обставин, оскільки не перевірено і не дано належної оцінки тому, чи мала позивач реальну можливість виконати вимоги припису від 12.05.2017р. і чи є в цьому її вина, зважаючи на тривалі судові процеси з приводу земельного спору із сусідами, скасуванням правовстановлюючих документів на земельну ділянку, накладкою земельних ділянок та відмовою органів ведення державного земельного кадастру у внесенні відповідних відомостей в реєстр ( лист директора КП "ГПВАПБ", рішення № РВ-018 від 27.04.2018р., лист ГУ Держгеокадастру від 17.09.2018р.), про що позивач повідомляла відповідача листами від 21.12.2017р., 27.07.2018р.

За таких обставин суд, приходить до висновку про недоведеність в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП , а тому оскаржувану постанову слід скасувати , а справу про вчинення адмінправопорушення закрити.

До того ж, на час розгляду справи минув передбачений ст. 38 КУпАП двомісячний строк накладення адміністратиного стягнення.

На підставі наведеного та ст. 38, 247, 283-285 КУпАП України, керуючись ст. 242-246, 250, 262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Скасувати постанову від 24 жовтня 2018 року №30/15-41/18 про визнання винною ОСОБА_1 за ст. 188-42 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100 (пять тисяч сто) грн. Провадження по справі закрити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Суддя Потятинник Ю. Р.