Справа № 815/498/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/498/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
Час та місце ухвалення судового рішення « 11:20», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 06.03.2018р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чугунова С.О.,

представника позивача Єгорова О.О., представника відповідача Головінського Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олвіа» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2018р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Олвіа» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.01.2018р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 590925грн., у томі числі 393950грн. за податковими зобов'язаннями та 196975грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всі господарські правовідносини позивача з контрагентами дійсно мали реальний характер, за якими наявні первинні документи та відсутні будь-які підстави для висновку про порушення норм чинного законодавства. Ствердження відповідача про безтоварність спірних господарських операцій не відповідають дійсності та спростовуються наданими до перевірки документами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2018р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області на підставі направлень від 22.11.2017р. №№9019/14-01,9020/14-201,9021/14-01,9022/14-01,9023/14-01,9024/14-01, від 28.11.2017р. № 9452/14-01, виданих відповідно до наказу від 10.11.2017р. №5860, було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Олвіа» з податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р, валютного - за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. За результатами перевірки складений акт №1993/15-32-14-01/31431811 від 26.12.2017р. /т.1 а.с. 23-73/

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України, п.1, п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на суму 393950грн., в т.ч. квітень 2015р. - 206748грн., травень 2015р. - 95375грн., липень 2015р. - 9808грн., серпень 2015р. - 45800грн., листопад 2015р. - 36219грн. /т.1 а.с.51/

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 12.01.2018р. № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 590925грн., у томі числі 393950грн. за податковими зобов'язаннями та 196975грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. /т.1 а.с.83/

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо обґрунтованості позовних вимог виходячи з наступного.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» .

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України від 16.07.1999 р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Під час перевірки позивача податковою було встановлено, що за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. ТОВ «Олвіа» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 4600472грн. При цьому перевіркою встановлено завищення задекларованих ТОВ «Олвіа» показників податкового кредиту на загальну суму 393950грн., в т.ч. квітень 2015р. - 206748грн., травень 2015р. - 95375грн., липень 2015р. - 9808грн., серпень 2015р. - 45800грн., листопад 2015р. - 36219грн., про що наведено в додатку 13 до акту перевірки. /т.1 а.с.31, 72-73/

Податковий кредит з податку на додану вартість в періоді, що перевірявся сформовано позивачем в тому числі і за рахунок включення до його складу податку на додану вартість по податковим накладним, отриманим від постачальників ТОВ «Грін Паллет Логістік» (), ТОВ «Корес ЛТД» (), ТОВ «ТТС Комплект» (), ТОВ «Паттерн Альянс» (), ТОВ «Мегатрейд Айті Дистриб'юшн» ().

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Олвіа» (код 31431811) має наступні види діяльності Код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (основний); Код КВЕД 77.34 Надання в оренду водних транспортних засобів; Код КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури;

Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель. /т.2 а.с.64-68/

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Олвіа» (покупець) та ТОВ «Грін Паллет Логістік» (продавець) 12.03.2015 року був укладений договір №02/03/15 поставки та передачі у власність покупця піддонів нових або бувших у використанні, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його згідно умов цього договору. /т.1 а.с. 84-85/

Сума ПДВ, зазначена у податкових накладних у загальному розмірі 10080,50 грн., була віднесена позивачем до складу податкового кредиту у березні 2015 року.

Разом з тим, податковою встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Грін Паллет Логістік», є 46.13 «діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами». Основні фонди на балансі підприємства відсутні згідно даних фінансової звітності(баланс) за 2015р. на підприємстві працювала 1 особа. Аналіз Єдиного реєстру податкових накладних свідчить про відсутність придбання підприємством ТОВ «Грін Паллет Логістік» євро піддонів. Самостійно виготовлювати вказаний товар ТОВ «Грін Паллет Логістік» також не могло з причин відсутності на балансі основних фондів та трудових ресурсів. Таким чином проведеною перевіркою та аналізом діяльності позивача встановлено, що фактично операції з придбання ТОВ «Олвіа» товаро-матеріальних цінностей саме від ТОВ «Грін Паллет Логістік» відбуватись не могли. /т.1 а.с.32/

В ході розгляду судом апеляційної інстанції даної справи судом було зобов'язано позивача надати до суду бухгалтерські, первинні документи на підтвердження отримання євро піддонів саме від ТОВ «Грін Паллет Логістік». Однак як під час перевірки, так і під час розгляду справи в суді позивачем не надано документів на підтвердження господарських відносин з вказаним контрагентом. Так, матеріали справи не містять доказів зберігання, перевезення-поставки 756шт. євро піддонів 1 сорт 800 х 1200мм контрагентом чи позивачем. На виконання умов п.5.1 договору поставки товару №02/03/15 від 12.03.2015р. позивачем не надано жодного доказу поставки товару за попередньою письмовою заявкою позивача на базисних умовах поставки EXW склад продавця за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.. Кришталева, 1. /а.с.84/

При цьому, реалізація позивачем піддонів Vitan SP.Zo.o не може слугувати доказом отримання - придбання товару саме від контрагента ТОВ «Грін Паллет Логістік».

Перевіркою також встановлено, що ТОВ «Олвіа» на підставі договору купівлі-продажу №0611 від 06.11.2015р. з ТОВ «Паттерн Альянс» у листопаді 2015р. отримало обладнання (внутрішні та зовнішні блоки Airwell) всього у кількості 30 шт. на загальну суму 217315 грн., в т.ч. ПДВ 36219 грн. Сума ПДВ включена до податкового кредиту декларації з ПДВ за листопад 2015р.

Податковою був проведений аналіз Єдиного реєстру податкових накладних та ВМД, та встановлено відсутність придбання підприємством ТОВ «Паттерн Альянс» внутрішніх та зовнішніх блоків, тому встановлено ознаки ризикового ведення господарської діяльності ТОВ «Паттерн Альянс». Перевірка прийшла до висновку про наявність «розірвання» ланцюга постачання певної групи товарів (встановлені факти невідповідності придбаних та реалізованих товарів).

На підтвердження реальності господарських відносин позивачем наданий суду договір купівлі-продажу №0611від 06.11.2015р., згідно якого ТОВ «Паттерн Альянс» (постачальник) зобов'язаний поставити та передати у власність ТОВ «Олвіа» (покупець) товарно-матеріальні цінності - товар. /т.1 а.с.108 - 109/

Аналогічна ситуація склалася щодо господарських відносин між ТОВ «Олвіа» та ТОВ «Корес ЛТД».

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Олвіа» на підставі рахунків та усної угоди у травні 2015р. отримало у постачальника ТОВ «Корес ЛТД» (), обладнання (внутрішні та зовнішні блоки Airwell всього у кількості 10 шт. на загальну суму 68435 грн., в т.ч. ПДВ 11406 грн. Сума ПДВ включена до податкового кредиту декларації з ПДВ за травень 2015р.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Корес ЛТД» змінено назву на ТОВ «Фірма «Лєгата» та перерєстровано з Вишгородської ОДПІ ГУДФС у Київській області, на нове місце реєстрації - Чернігівська ОДПІ ГУДФС ( м. Чернігів). З листопада 2015р. вказаний контрагент не звітує до ДПІ. Декларація з податку на прибуток за 2015р. до ДПІ не надавалась. Свідоцтво платника ПДВ анульоване 30.08.2016р. /т.1 а.с.33/

В ході розгляду судом апеляційної інстанції даної справи судом було зобов'язано позивача надати до суду бухгалтерські, первинні документи на підтвердження отримання товару саме від ТОВ «Паттерн Альянс» та ТОВ «Корес ЛТД». Однак як під час перевірки, так і під час розгляду справи в суді позивачем не надано документів на підтвердження господарських відносин з вказаними контрагентами. Так, матеріали справи не містять доказів зберігання, перевезення-поставки внутрішніх та зовнішніх блоків Airwell у кількості 30 шт. ТОВ «Паттерн Альянс»; внутрішніх та зовнішніх блоків Airwell у кількості 10 шт. ТОВ «Корес ЛТД» чи позивачем. На виконання умов договорів поставки товару позивачем не надано жодного доказу поставки товару зі складу постачальника або іншої особи, вказаної постачальником шляхом самовивозу. Слід зазначити, що наявні в матеріалах справи товаро - транспортні накладні поставки товару зі складу орендованого позивачем у ПАТ «Одеський припортовий завод» розташованого на території ПАТ «Одеський припортовий завод» у м. Южне, вул. Заводська, 3-К, к.190/4 на адресу ПАТ «Одеський припортовий завод» у м. Южне, вул. Заводська, 3, к, не є доказом отримання - поставки товару від ТОВ «Паттерн Альянс» та ТОВ «Корес ЛТД». /а.с.108/

При цьому, реалізація позивачем внутрішніх та зовнішніх блоків ПАТ «Одеський припортовий завод» не може слугувати доказом отримання - придбання товару саме від контрагентів ТОВ «Паттерн Альянс» та ТОВ «Корес ЛТД».

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Олвіа» на підставі рахунків та усної угоди у травні 2015р. отримало у постачальника ТОВ «ТТС Комплект» () обладнання (антивібраційна вставка) на загальну суму 3816грн., в т.ч. ПДВ 636грн. Сума ПДВ включена до податкового кредиту декларації з ПДВ за травень 2015р.

В ході розгляду судом апеляційної інстанції даної справи судом було зобов'язано позивача надати до суду бухгалтерські, первинні документи на підтвердження отримання товару саме від ТОВ «ТТС Комплект». Однак як під час перевірки, так і під час розгляду справи в суді позивачем не надано документів на підтвердження господарських відносин з вказаним контрагентом. Так, матеріали справи не містять доказів зберігання, перевезення-поставки обладнання ТОВ «ТТС Комплект» чи позивачем.

При цьому, використання вказаного товару при проведенні будівельних робіт не може слугувати доказом отримання - придбання товару саме від контрагентів ТОВ «ТТС Комплект».

Між ТОВ «Олвіа» та ТОВ «Мегатрейд Айті Дистриб'юшн» було укладено угоду №04-15/1297 від 23.04.2015р. про постачання обладнання згідно специфікації. На виконання умов угоди ТОВ «Мегатрейд Айті Дистриб'юшн» виписано видаткові накладні: № 2454 від 30.07.2015р. на загальну суму 1738850,40 грн., в т.ч. ПДВ - 289808,4 грн. та № 2456 від 10.08.2015р. на загальну суму 274000,00 грн.,в т.ч. ПДВ - 45800 грн. на постачання обладнання (теплообмінний блок до кондиціонера CCD 251 А в складі з аксесуарами, термостатичний електронний розширювальний клапан, повітряний фільтр ).

Назву ТОВ «Мегатрейд Айті Дистриб'юшн» змінено на ТОВ «Софт-Системс» та перереєстровано підприємство на податковий облік до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Стан платника податку - 14. ВИЗНАНО БАНКРУТОМ з 14.09.2016р. Основний вид діяльності - 46.51- оптова торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням.

Остання звітність з податку на додану вартість надана за січень 2016р. (від 18.02.2016 №). Звітність з податку на прибуток за 2016р. не надана.

Управлінням аудиту Києво - Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області складено податкову інформацію щодо ТОВ «Софт-Системс» (код за ) по взаємовідносинам з контрагентами-покупцями та контрагентами - постачальниками за звітний період декларування ПДВ за період з 01.01.2015 року по 31.05.2017 року, якою встановлено, що під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів: з однієї сторони - відсутність будь-якої інформації щодо кількості працюючих та з другої сторони значний обсяг фактично оформлених ТОВ «Софт-Системс» (код за ) операцій з придбання та реалізації товару передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (агентів, менеджерів, вантажників, водіїв, бухгалтерів та інших). В зв'язку з цим посадові особи ТОВ «Софт-Системс» (код за ЄДРПОУ 37642 733) не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного. У зв'язку з відсутністю документальних підтверджень щодо рівня освіти, кваліфікації, професіональних знань, чисельності та фахової належності робітників ТОВ «Софт-Системс» (код за ) неможливо встановити та підтвердити відповідність наявних трудових ресурсів виконанню оформлених господарських операцій з 01.01.2015року по 31.05.2017року.

Судом встановлено, що між ТОВ «Мегатрейд Айті Дистриб'юшн» (постачальник) та ТОВ «Олвіа» 23.04.2015 року був укладений договір поставки №Ю 04-15/1297. /т.1 а.с. 162-167/ Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця обладнання відповідно до специфікацій і видаткових накладних, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість у строки і на умовах визначених цим договором та/або будь-якими додатками до нього і рахунків - фактур. Відповідно до п. 1.2. договору номенклатура, асортимент, комплектація, кількість та вартість товару вказується у специфікаціях, рахунках фактурах, а також у видаткових накладних на кожну окрему партію товару, які є невід'ємними частинами договору. Згідно п. 2.2 договору поставка товару здійснюється на умовах FCA - Одеська область, м. Южне. вул. Заводська, 3 у відповідності з МПТ ТТ Інкотермс. Днем поставки товару є дата передачі товару покупцю відповідно до умов поставки та підписання представниками сторін видаткової накладної на товар. /т.1 а.с. 162-167/

В ході розгляду судом апеляційної інстанції даної справи судом було зобов'язано позивача надати до суду бухгалтерські, первинні документи на підтвердження отримання товару саме від ТОВ «Мегатрейд Айті Дистриб'юшн». Однак як під час перевірки, так і під час розгляду справи в суді позивачем не надано документів на підтвердження господарських відносин з вказаним контрагентом. Так, матеріали справи не містять доказів зберігання, перевезення-поставки товару контрагентом чи позивачем. На виконання умов договору поставки товару позивачем не надано належних доказів поставки товару зі складу постачальника або іншої особи, вказаної постачальником. Слід зазначити, що надана до суду апеляційної інстанції копія «випадково відшуканої» товарно-транспортної накладної №Р2454 від 05.08.2015р. не збігається з датою поставки товару відповідно до накладної щодо передачі товару - №2454 від 30.07.2015р., що не відповідає умовам договору поставки товару, а тому не є належним та беззаперечним доказом отримання - поставки товару саме від ТОВ «Мегатрейд Айті Дистриб'юшн».

При цьому, реалізація позивачем спірного товару не може слугувати доказом отримання - придбання товару від контрагента ТОВ «Мегатрейд Айті Дистриб'юшн».

Судом апеляційної інстанції не встановлено наявності у контрагентів позивача по договорам власних або орендованих матеріальних засобів, офісних та складських приміщень, наявність кваліфікованого персоналу, техніки та професійних засобів. Наявність договорів, податкових накладних, платіжних доручень за спірними операціями самі по собі не є підтвердженням фактичного здійснення операцій та в даному випадку - самостійною підставою для формування спірних сум податкових вигод, оскільки не підтверджує реальність господарських операцій у своїй сукупності.

Крім того, позивачем не надано до суду належних доказів економічної доцільності здійснених господарських операцій.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції стосовно належного підтвердження фактичного здійснення господарських операції щодо отримання позивачем від його контрагентів товару та послуг, а також про добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Олвіа» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.01.2018р. №.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28.01.2019р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.