Справа № 263/17236/18
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадженя№ 2-а/266/18/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2019 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності НК №640224 від 06 грудня 2018 року,
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що постановою інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону УПП Донецької області ОСОБА_2 НК №640224 від 06 грудня 2018 року року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. п. 15.3 ПДР України та за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення вимоги п. 2.1 (г) ПДР України в звязку із відсутністю поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі поліс), та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 гривень. Постанову вважає незаконною, оскільки при притягненні його до адміністративної відповідальності та винесенні постанови інспектором порушені його права як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того зазначив, що він правопорушення не скоював, поліс був наявний та не був взятий для перевірки інспектором патрульної поліції, обставини, викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки зупинка транспортного засобу була здійснена в звязку із його неочікуваним виходом з ладу. Тому просив визнати постанову незаконною та скасувати її.
Відповідач в особі інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону УПП Донецької області ОСОБА_2 в своєму письмовому запереченні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що під час патрулювання інспектором роти 1 роти батальйону УПП Донецької області ОСОБА_2 06.12.2018 року близько 14 год. 25 хв. в районі б. 79 по бульвару Шевченко в Центральному районі м. Маріуполь було помічено транспортний засіб «Suzuki SX 4», номерний знак НОМЕР_1, який зупинився біля лівого краю дорогі, в місці, де наявний бульвар, також водієм не в повному обсязі було виконано вимогу поліцейського про надання документів, а саме не було надано чинний поліс, чим порушено вимоги п. п. 2.1 (г), 15.3 ПДР України. Під час складення матеріалів водій не надав пояснень здійснення зупинки в місці, де вона заборонена та не повідомив про наявність в нього полісу. Водію було пояснено підстави його притягнення до адміністративної відповідальності та розяснено його права. Факт скоєння порушення позивачем підтверджено відеозаписом.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами , за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.12.2018 року інспектором патрульної поліції 1 роти батальйону УПП Донецької області ОСОБА_2, яка є уповноваженою посадовою особою органу поліції, була винесена постанова серії НК №640224, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. п. 15.3 ПДР України та за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення вимоги п. 2.1 (г) ПДР України в звязку із відсутністю поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі поліс), та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 гривень.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача , у таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, умовою притягнення до адміністративної відповідальності є додержання компетентною особою приписів ст.ст. 7, 280, 251, 252 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підтвердження правомірності свого рішення відповідач надав суду диск з відеозаписом події.
З переглянутого судом відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 виходить з припаркованого біля лівого узбіччя, де є бульвар, проїзної частини бульвару Шевченко в Центральному районі м. Маріуполя автомобіля «Suzuki SX 4», номерний знак НОМЕР_1, порушуючи вимоги п. 15.3 ПДР України.
Під час виконання законних вимог співробітника поліції водій ОСОБА_1 не надає поліс та не повідомляє співробітника поліції про його наявність, чим порушує п. 2.1 (г) ПДР України.
Посилання позивача на те, що нею автомобіль був зупинений в результаті раптово виниклої технічної несправності не відповідають дійсності, оскільки водій автомобіля, який здійснив таку зупинку, у відповідності до вимог п. 9.9 (а) ПДР України має ввімкнути аварійну світлову сигналізацію. З переглянутого відеозапису вбачається, що позивач не повідомляла про таку причину зупинки та не ввімкнула аварійну світлову сигналізацію.
Інспектором УПП ОСОБА_2 під час провадження у справі про адміністративне правопорушення порушень прав позивача ОСОБА_1 не допущено.
Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а від цього відкидає, як необєктивні, доводи позивача.
Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).
За вказаних обставин, дії та рішення інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону УПП Донецької області ОСОБА_2 є правомірними, а оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ч.1 ст. 122, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності НК №640224 від 06 грудня 2018 року відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 01.02.2019 року.
Суддя: Пантелєєв Д. Г.