Справа № 711/8525/18
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8525/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Кондрацької Н.М.,

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.10.2018 поліцейським УПП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 643322. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Як зазначено в постанові, позивач керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «обгін заборонено», чим порушив п. 8.4 ПДР - порушення вимог заборонних знаків. Вважає, що вищевказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. 05.10.2018 близько 12.15 год. позивач рухався трасою Н-16 на автомобілі Тойота Кемрі, д.н.з. СА005АІ. Поблизу с. Благодатне Золотоніського р-ну Черкаської області його зупинила патрульна поліція та поліцейський УПП в Черкаській області, інспектор лейтенант поліції ОСОБА_2 звинуватив його у скоєнні адміністративного правопорушення, якого позивач не скоював. На пояснення щодо того, що позивач не перетинав суцільну смугу дорожньої розмітки відповідач ніяким чином не відреагував. Фото чи відео докази скоєного правопорушення предявлено не було. Одразу на місці, начебто, скоєного правопорушення відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення. Як відомо, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвищ, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідач протоколу про адміністративне порушення не склав та копію позивачу не надав. Застосування адміністративного стягнення до позивача за відсутності будь-яких доказів протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Жодних доказів, які б підтверджували порушення позивачем пункту 8.4.в. Правил дорожнього руху інспектором не надано, що вказує на протиправність постанови серії ЕАВ № 643322 від 05.10.2018 та наявність підстав для її скасування. Також при винесенні постанови інспектором не ознайомлено позивача з правами ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням та тільки даний факт вже може бути підставою для скасування постанови.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ 3 643322 від 05.10.2018.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши представника позивача адвоката ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відносно ОСОБА_1 05.10.2018 інспектором УПП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови водій ОСОБА_1 05.10.2018 о 16:32 год. на автодорозі Н-16 на 20 км., керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY» номерні знаки СА 0005 АІ, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «обгін заборонено», чим порушив п. 8.4.в ПДР.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Дорожній знак «3.25», згідно п.8.4.в ПДР, означає «обгін заборонено».

Відповідно до частин 4,5 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.1,22 ч.1 ст.244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13.02.1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується. (12.01.2017р. справа № 640/20250/16-а, № 64003079; 13.01.2017р. справа № 604/1117/16-а, ЄДРСРУ № 64040166; 16.01.2017р. справа № 725/5847/16-а, ЄДРСРУ № 64094623).

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказує про неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, щодо змісту постанови, яка має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП та у якій, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відносно позивача інспектором винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності належних та допустимих доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення щодо порушення вимог п.8.4.в ПДР та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дії відповідача, що оскаржуються позивачем, виражені в оскаржуваній постанові, тобто це є конкретне рішення і не може розцінюватися як певна дія.

За вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню лише в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 242, 244, 286 КАС України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 643322 від 05.10.2018 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні заявлених вимог про визнання дій поліцейського Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 28.01.2019.

Головуючий: ОСОБА_5