Справа № 826/6240/17
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6240/17 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, треті особи: Міністерство доходів і зборів України, Генічеська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Державна податкова інспекція у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в АР Крим про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з Державної фіскальної служби України заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2014 року по липень 2014 року під час роботи в Державній податковій інспекції у м. Сімферополі Головного управлінні Міндоходів в Автономній Республіці Крим у розмірі 12 182, 70 грн без урахування обов'язкових податків та зборів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року позов задоволено.

Відповідачі в апеляційних скаргах просять скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, исновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для стягнення спірних сум відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі наказу ДПІ у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим від 01.07.2013 №9-o позивача прийнято на роботу на посаду заступника начальника управління - начальника відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту відповідно до запису №23 у трудовій книжці позивача.

У зв'язку з ситуацією, що склалась починаючи з березня 2014 року в Автономній республіці Крим щодо тимчасової окупації території півострова внаслідок збройної агресії Російської Федерації та захопленням адміністративних будівель самопроголошеною владою АР Крим, у тому числі й будівлі ДПІ у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в АР Крим, подальше виконання посадових обов'язків на території АР Крим не представлялось можливим. Окупація півострова є визнаним й загальновідомим фактом та не потребує доказування.

З метою забезпечення належної координації роботи органів ГУ Міндоходів в АР Крим, розпорядженням Міністерства доходів та зборів України від 24.03.2014 №55 «Про створення робочої групи» позивач був зарахований до робочої групи з координації роботи органів ГУ Міндоходів в АР Крим та м. Севастополі з фактичним розташуванням робочої групи у м. Києві.

Наказом ГУ Міндоходів в АР Крим від 24.03.2014 №121-о «Про відрядження до робочої групи», позивач був відряджений до Міністерства доходів і зборів України на період функціонування такої робочої групи.

Робоча група функціонувала у належному робочому складі, виконувала поставлені перед нею завдання, вживала усіх необхідних заходів для ліквідації наслідків окупації ГУ Міндоходів в АР Крим, вносила пропозиції для подальшого ефективного функціонування органу, його розміщення, вирішення проблемних питань та запобігання порушенню прав платників податків, про виконану роботу звітувалась безпосередньо Міністерству доходів і зборів України.

На підставі розпорядження Міністерства доходів та зборів України від 17.04.2014 №76-р раніше прийняте розпорядження Міністерства доходів та зборів України від 24.03.2014 №55 «Про створення робочої групи» визнане таким, що втратило чинність. Підставою скасування вказаного розпорядження стала «втрата актуальності».

При цьому, позивач, продовжував брати участь у заходах, спрямованих на захист порушених прав юридичних та фізичних осіб під час незаконної анексії Криму, а також виконувати свої посадові обов'язки, які представлялось можливим на цей момент виконувати.

Позивач увійшов до складу Міжвідомчої робочої групи при Міністерстві юстиції України, що була створена з метою формування належної доказової бази, висвітлення фактів втрат держави, нанесених збитків, порушення прав юридичних та фізичних осіб внаслідок окупації Криму.

Міністерство доходів і зборів України листом від 28.05.2014 №1081/5/99-99-04-01-01-16 повідомлено Міністерство юстиції України про згоду працівників територіальних органів Міндоходів в Автономній республіці Крим щодо участі підпорядкованих працівників, у тому числі і щодо позивача, у роботі зазначеної Міжвідомчої робочої групи.

Наказом ГУ Міндоходів в АР Крим від 28.05.2014 №126-о «Про відрядження до міжвідомчої робочої групи» позивач відряджений до Міністерства юстиції України на період функціонування такої міжвідомчої робочої групи.

Позивач продовжував займати посаду на посаду заступника начальника управління - начальника відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Державної податкової інспекції у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, оскільки не був звільнений з державної служби або переведений на іншу посаду.

Для вирішення питання про нарахування та виплати заробітної плати, спільно з іншими працівниками ГУ Міндоходів в АР Крим та його територіальних органів доповідав цю ситуацію безпосередньо начальнику ГУ Міндоходів в АР Крим.

В подальшому, на підставі наказу ДПІ у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим від 17.07.2014 №193-о позивач звільнений за власним бажанням з посади заступника начальника управління - начальника відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим в порядку переведення для подальшого працевлаштування до Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області .

Начальник ГУ Міндоходів в АР Крим звертався безпосередньо до Голови Державної фіскальної служби України - Голови комісії з реорганізації Міндоходів України Білоуса І.О. із листом від 02.09.2014 р. №23/01-01 щодо наявності заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам ГУ Міндоходів в АР Крим. Начальник ГУ Міндоходів в АР Крим неодноразово наголошував, що у зв'язку з окупацією території АР Крим та захопленням адміністративної будівлі ГУ Міндоходів в АР Крим, зокрема й управління фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, захопленням печатки, закриттям казначейських рахунків та не відкриттям нових, а також відсутності осіб, що займали посади в управлінні, ГУ Міндоходів в АР Крим не має можливості виплачувати заробітну плату, просив Міністерство доходів та зборів України створити умови та можливість отримувати заробітну плату в Міністерстві доходів і зборів України або будь-яким іншим чином вплинути на вирішення проблемної ситуації, надати відповідне доручення департаменту фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, як вбачається з судових рішень по справі №810/7084/14 та №810/7085/14, копії яких наявні в матеріалах справи.

Оскільки заходів зі сторони Міністерства доходів і зборів (Державної фіскальної служби України) не було прийнято, а заборгованість по заробітній платі не була виплачена, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_4 без урахування обов'язкових податків та зборів за період роботи в ДПІ у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим з квітня 2014 року по липень 2014 року становить 12182,70 грн, а Державна фіскальна служба України є належним відповідачем по справі щодо стягнення заборгованості по заробітній платі позивача, оскільки ДФС є головним розпорядником бюджетних коштів як у період спірних правовідносин, так і на час звернення з цим позовом.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У статті 1 Закону України "Про оплату праці" визначено, що заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ДФС України листом від 23.02.2017 №2704/П/99-99-05-02-03-14 надано розрахунок заробітної плати Позивача (за аналогічною посадою) за період роботи з 01.03.2014 по 18.07.2015 без урахування обов'язкових податків та зборів, а саме:

- за березень 2014 року - 3241,9 грн. (з яких: оклад - 1097,25 грн., надбавка за ранг - 52,50 грн., надбавка за вислугу - 172,46 грн., надбавка за високі досягнення - 661,11 грн., щомісячна премія - 548,63 грн., відпустка - 709,95 грн.);

- за квітень 2014 року - 3375,93 грн. (з яких: оклад - 1463,00 грн., надбавка за ранг - 70,00 грн., надбавка за вислугу - 229,95 грн.,. надбавка за високі досягнення - 881,48 грн., щомісячна премія - 731,50 грн., відпустка - 0,00 грн.);

- за травень 2014 року - 3375,93 грн. (з яких: оклад - 1463,00 грн., надбавка за ранг - 70,00 грн., надбавка за вислугу - 229,95 грн., надбавка за високі досягнення - 881,48 грн., щомісячна премія - 731,50 грн., відпустка - 0,00 грн.);

- за червень 2014 року - 3375,93 грн. (з яких: оклад - 1463,00 грн., надбавка за ранг - 70,00 грн., надбавка за вислугу - 229,95 грн., надбавка за високі досягнення - 881,48 грн., щомісячна премія - 731,50 грн., відпустка - 0,00 грн.);

- за липень 2014 року - 2054,91 грн. (з яких: оклад - 890,52 грн., надбавка за ранг - 42,61 грн., надбавка за вислугу - 139,97 грн., надбавка за високі досягнення - 536,55 грн., щомісячна премія - 445,26 грн., відпустка - 0,00 грн.)

Оскільки у березні 2014 позивачу було виплачений аванс за першу половину місяця та позивач перебував у відпустці на 5 календарних днів з 17.03.2014, то заборгованість по заробітній платі ОСОБА_4 без урахування обов'язкових податків та зборів за період роботи в ДПІ у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим з квітня 2014 року по липень 2014 року становить 12 182,70 грн., (дванадцять тисяч сто вісімдесят дві гривні 70 коп.).

Колегія суддів відхиляє посилання Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на те, що судом першої інстанції не було досліджено факту виконання позивачем роботи її характеру, не витребувано табелю обліку робочого часу для встановлення факту виходу позивача на роботу, перебування у відпустці чи на лікарняному.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що у даній справі спір стосується стягнення належної до виплати позивачу заробітної плати, заборгованість з якої у своїх листах підтвердили відповідачі. Водночас матеріали справи не містять будь-яких доказів встановлення відповідачами чи іншими особами факту невиходу позивача на роботу (акти про відсутність на роботі) чи накладення на позивача дисциплінарних стягнень за прогул (пункт 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII) чи будь-яких інших належних доказів про те, що позивачем у спірний період не виконувалася робота згідно покладених на нього повноважень.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що заробітна плата позивачу у спірний період не мала нараховуватись.

Відповідно до частини другої статті 4 і статті 13 цього Закону джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Строки виплати заробітної плати врегульовані статтею 115 Кодексу законів про працю України, згідно з якою заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визнано тимчасово окупованою територією.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної фіскальної служби України" від 21.05.2014 № 160 створено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" від 06.08.2014 № 311 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

На виконання вказаної постанови № 311 наказом Міністерства доходів і зборів України "Про реорганізацію територіальних органів Міндоходів в АР Крим та м.Севастополі" від 03.06.2015 № 59, розпочато реорганізацію територіальних органів Міндоходів в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі; утворено комісію реорганізації територіальних органів Міндоходів в АР Крим та у м. Севастополі: визначено строк для проведення реорганізації - три місяці з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи: встановлено двомісячний строк заявлення кредиторами своїх вимог з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи; голову комісії з реорганізації у дводенний термін зобов'язано затвердити персональний склад комісії з реорганізації та план заходів, пов'язаних з реорганізацією.

Згідно Додатку 2 до постанови № 311, ДПІ у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим приєднано до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних або фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 21.07.2017, внесено запис №3020673 про припинення юридичної особи ДПІ у Сімферополі Головного управління Міндоходів в АР Крим.

Таким чином, Генічеська ОДПІ Головного управління ДФС Херсонській області набула статусу правонаступника ДПІ у м. Сімферополі.

За приписами пунктів 1 і 5 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18.03.2013 р. № 141/2013, Міністерство доходів і зборів України (Міндоходів України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міндоходів України організовує роботу Міністерства, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; надає територіальним органам Міндоходів України методичну і практичну допомогу в організації роботи, проводить перевірку стану такої роботи; координує діяльність своїх територіальних органів та організовує їх взаємодію з державними органами та органами місцевого самоврядування тощо.

У пункті 1 Положення про Головне управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.04.2013 р. № 43, визначено, що Головне управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим є територіальним органом Міндоходів, який підпорядковується Міндоходів.

Відповідно до пунктів 13 і 15 цього Положення Головне управління Міндоходів в АР Крим утримується за рахунок державного бюджету, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України, коду ЄДРПОУ і свого найменування, інші печатки і штампи, власні бланки, реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України.

За змістом статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, є, зокрема, міністерства в особі їх керівників. Головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством, тощо.

З огляду на те, що від ДПІ у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим до Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС жодних документів з нарахування, виплати заробітної плати, утримання та нарахування ЄСВ не надходило, остання не несе майнових прав та обов'язків ДПІ у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим.

При цьому, враховуючи, що Міністерство доходів і зборів України, на час виникнення спірних відносин, було головним розпорядником бюджетних коштів та реорганізовано у Державну фіскальну службу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державним органом відповідальним за виплату заборгованості по заробітній платі позивачу є саме Державна фіскальна служба України.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, оскільки гуртуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 30.01.2019.