Справа № 1.380.2019.000418
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000418
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 січня 2019 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Карп'як О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування протоколу, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про визнання протиправним і скасування протоколу, зобов'язання вчинити дії, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати протокол конкурсної комісії Головного управління ДФС у Львівській області про визначення переможця за результатами конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б», а саме на посаду начальника Відділу з питань запобігання та виявлення корупції, оголошеного наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 19.11.2018 року № 6791 «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби в Головному управління ДФС у Львівській області»;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Львівській області утриматись від вчинення дій щодо призначення ОСОБА_2 на вакантну посаду державної служби категорії «Б» - начальника Відділу з питань запобігання та виявлення корупції, який відбувся 12-13 грудня 2018 року;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Львівській області вчинити дії щодо повторного проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б» - начальника Відділу з питань запобігання та виявлення корупції;

- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань сплачену суму судового збору.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд встановив, що дана позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Позовна заява не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України і підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно з частиною шостою статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до частини другої статті 60 КАС України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Положення ордер містить наступні реквізити: номер посвідчення адвоката, ким і коли воно видане.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання підписана особою, яка зазначена як представник позивача - ОСОБА_3

На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви останньою додано:

1) ксерокопію договору про надання правової допомоги від 03 січня 2019 року № 47 між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1;

2) ксерокопію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 10 серпня 2012 року № 6 на ім'я ОСОБА_3.

Судом встановлено, що до матеріалів справи не долучено ордеру.

На підставі вищезазначеного суд прийшов до висновку, що позовна заява підписана представником позивача за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Згідно з вимогами пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи, що до позовної заяви представником позивача на підтвердження своїх повноважень не додано ордеру, а подані копії договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю не завірені належним чином, суддя прийшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/7342/18, від 10 грудня 2018 року у справі № 812/550/18 та від 12 грудня 2018 року у справі № 755/12151/18, від 15.01.2019 року у справі №805/4179/18-а.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Повернення позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою заявою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд учасником справи особисто або через представника.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 248, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування протоколу, зобов'язання вчинити дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна