Справа № 160/8481/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2019 року Справа № 160/8481/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Кривбаселіт» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірною проведену перевірку, скасування повідомлення та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Приватне підприємство «Кривбаселіт» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просило:
- скасувати повідомлення від 18.06.2018 року № 1388;
- визнати незаконною та неправомірною проведену перевірку.
Позивач не погоджується із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, повідомленням від 18.06.2018 року № 1388 та документальною позаплановою невиїзною перевіркою, а тому звернувся до суду.
Ухвалою суду від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Наведена у вироку суду інформація дає підстави контролюючому органу для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до витрат є протиправним. Таким чином, первинні документи, які складені позивачем по взаємовідносинам з ТОВ «Ремонтний центр «Перос», є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій між вказаними підприємствами.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв'язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Актом перевірки встановлено наступні порушення:
- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток у загальній сумі 37 790 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 37 790 грн.;
- п.185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього у сумі 41 989 грн., в тому числі за вересень 2016 року у сумі 8 923 грн., за жовтень 2016 року у сумі 6 513 грн. за березень 2017 року у сумі 4 432 грн., за квітень 2017 року у сумі 11 437 грн., за травень 2017 року у сумі 10 684 грн.
На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області було винесено податкові повідомлення рішення:
- від 12.09.2018 року № НОМЕР_1, про збільшення суми грошового зобовязання по податку на прибуток на 37 790,00 грн. та застосовано штрафну санкцію на 9 447,50 грн.,
- від 12.09.2018 року № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання по ПДВ на 41 989,00 грн. та застосовано штрафну санкцію на 10 497,25 грн.
Правомірність підстав, законність та обґрунтованість винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Контролюючим органом проведено аналіз баз даних ДФС та встановлено, що на адресу ПП «Кривбаселіт» даним контрагентом-постачальником виписано та зареєстровано податкові накладні.
Крім того, судом встановлено, що відносно даного контрагента позивача, а саме ТОВ «Єврохоумс» (ТОВ «Ремонтний центр «Перос») винесено вирок суду, який набрав законної сили.
Вирок набрав законної сили 14.03.2017 року.

Таким чином, судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року по справі №759/1750/17 (пр. 1-кп/759/237/17) ТОВ «Єврохоумс» (ТОВ «Ремонтний центр «Перос») () визнано фіктивним.

Так, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За положеннями частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, процесуальна норма вказує на обов'язковість використання вироку постановленого в кримінальній справі та межі такої обов'язковості.

Встановлення вироком того, що контрагент позивача є юридичною особою, створеною для прикриття незаконної діяльності організованої злочинної групи з метою здійснення діяльності з надання незаконних фінансових послуг і переведенню грошових коштів із безготівкової форми в готівкову, господарська діяльність ТОВ «Єврохоумс» (ТОВ «Ремонтний центр «Перос») () не велась.

Як вбачається з матеріалів справи, господарські операції, реальність яких оспорюється, вироками, на які посилається відповідач, зафіксовано об'єктивну сторону складу злочину, зафіксовані обставини, які свідчать про не здійснення господарських операцій контрагентом позивача будь з ким.

Тобто, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року по справі №759/1750/17 (пр. 1-кп/759/237/17) встановлено, що по-перше, контрагентом позивача - ТОВ «Єврохоумс» ( ТОВ «Ремонтний центр «Перос») () є юридичною особою, створеною для прикриття незаконної діяльності організованої злочинної групи із здійснення діяльності з надання незаконних фінансових послуг і переведенню грошових коштів із безготівкової форми в готівкову; по-друге, господарська діяльність ТОВ «Єврохоумс» (ТОВ «Ремонтний центр «Перос») () не велась, документи фінансово-господарської діяльності підписувались винними особами за винагороду.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного суду від 05.06.2018 року у справі №808/144/13-а (К/9901/2844/18), постанові Верховного суду від 06.02.2018 року у справі №826/6986/14 (К/9901/3681/18).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Кривбаселіт» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання незаконною та неправомірною проведену перевірку, скасування повідомлення від 18.06.2018 року № 1388 та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 від 12.09.2018 року - відмовити.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складений 08 січня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1