Справа № 160/749/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 січня 2019 р. Справа № 160/749/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозицької І.О.

при секретарі судового засідання Черніженко К.Е.

за участі:

представника заявника Сігалової М.Е.

представника відповідача не з'явився

у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2019 року о 16:35 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, заявник) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» (далі - ТОВ «Оптімус Конекшн», відповідач) про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків в порядку ст.283 КАС України, в якій заявник просить суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» ().

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідач в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» Весельський М. Й. в порушення п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України не допустив посадових осіб податкового органу до проведення документальної планової виїзної перевірки на підставі наказу № 44-п від 04.01.2019 року. При цьому, заявник посилається на ст. 94 Податкового кодексу України, ст. 283 КАС України та вказує, що платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки та фактично перешкоджає податковому органу здійснювати податковий контроль. Тому просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна відповідача.

Ухвалою суду від 25.01.2019 року 09:30 було залишено без руху заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та надано заявнику строк для усунення недоліків до 15:00 години 25.01.2019 року.

У встановлений судом строк 25.01.2019 року заявник усунув недоліки заяви, надавши суду належним чином завірену копію акту від 23.01.2019 року № 2621/04-36-14-05/40930702 із зазначенням номера та дати.

Ухвалою суду від 25.01.2019 року 14:00 було відкрито провадження у цій адміністративній справі та призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 28.01.2019 року об 11:00 год.

28.01.2019 року було відкладено розгляд заяви, у зв'язку з тим, що засоби зв'язку зазначені в заяві відповідача - не відповідали, тому відповідач не був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 30.01.2019 року представник заявника підтвердив доводи заяви та просив задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи та надіслав до суду письмове заперечення, в яких зазначив, що не погоджується з винесеним наказом № 44-п від 04.01.2019 року та оскаржує його в судовому порядку, тому просить суд, закрити провадження у справі, так як вбачається спір про право.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.01.2019 року заявником був винесений наказ № 44-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Оптімус Конекшн».

17.01.2019 року були виписані направлення на перевірку за №№ 281, 286 про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з 23.01.2019 року тривалістю 20 робочих днів.

За поясненнями заявника, з метою пред'явлення направлень, 23.01.2019 року службовими особами податкового органу був здійснений вихід за податковою адресою ТОВ «Оптімус Конекшн».

Однак, директором вказаного підприємства було відмовлено інспектору у допуску до проведення перевірки, про що складений акт від 23.01.2019 року № 2621/04-36-14-05/40930702 «Про відмову в допуску до проведення документальної планової перевірки ТОВ «Оптімус Конекшн». При цьому, судом встановлено, що відповідач підписав акт про відмову у допуску до перевірки із зазначенням, що наказ на перевірку є незаконним, та свого наміру оскаржувати його. Це підтверджується копіює акту про відмову у допуску до перевірки від 23.01.2019 року № 2621/04-36-14-05/40930702.

Суд, проаналізувавши обставини справи та наявні у справі докази, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви через наявність спору про право на проведення перевірки, до якої службові особи податкового органу не були допущені, що тягне за собою закриття провадження у справі.

Так, у відповідності до пп. 20.1.31, 20.1.32, 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи у разі перешкоджання платником податків у виконанні податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень; звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У відповідності до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійснені ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Разом з тим, у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за такою заявою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З аналізу наведених вище норм закону вбачається, що для вирішення питання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків податковий орган повинен звертатися до адміністративного суду. Разом з тим, в порядку ст. 283 КАС України такі вимоги розглядаються виключно за відсутності між сторонами спору про право.

В судовому засіданні встановлено наявність між сторонами спору про право, оскільки відповідач не погоджується із законністю наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області наказу № 44-п від 04.01.2019 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Оптімус Конекшн», та оскаржує зазначений наказ в судовому порядку (суддя Турлакова Н.В., справа № 160/697/19).

На підтвердження зазначених обставин, до матеріалів справи долучено письмове заперечення відповідача, копію наказу № 44-п від 04.01.2019 року та копію адміністративного позову ТОВ «Оптімус Конекшн» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 44-п від 04.01.2019 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Оптімус Конекшн», який прийнято Дніпропетровським окружним адміністративним судом 23.01.2019 року за вх. № 3812.

Також суд зазначає, що позовна заява ТОВ «Оптімус Конекшн» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 44-п від 04.01.2019 року, була подана до суду 23.01.2019 року, а заява в порядку ст. 283 КАС України, 24.01.2019 року.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що у цьому випадку має місце спір про право. А на підставі п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за такою заявою. Проте, після відкриття провадження у справі за відповідною заявою зазначене є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду судочинства, яким є провадження за заявою податкового органу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 13.03.2018 року, справа № 804/5228/17, адміністративне провадження № К/9901/5137/17.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за заявою податкового органу про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Оптімус Конекшн» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, через наявність між сторонами спору про право.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 238, 243, 283 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 160/749/19 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків,через наявність між сторонами спору про право.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому пунктом 5 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 30.01.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька