Справа № 758/13695/18
Суддя: Войтенко Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції четвертої роти другого батальйону першого полку рядового Губенка Юрія Олександровича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції четвертої роти другого батальйону першого полку рядового Губенка Юрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 13.09.2018 року інспектором було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено штраф у розмірі 170,00 грн., за те, що ОСОБА_1, рухаючись в м.Києві по проспекту Правди, керував автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1, у якого не підсвічувався номерний знак, чим порушив п.п. 2.9 «в» Правилами дорожнього руху.

Позивач зазначає, що відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення протиправно, оскільки факту правопорушення не було, а тому оскаржувана постанова є винесеною незаконно та підлягає скасуванню.

Крім того, посилався на те, що відповідач не надав доказів того, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, не роз'яснив права позивачу, не забезпечив участь його захисника під час розгляду адміністративних матеріалів.

Посилаючись на те, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови відбулося на дорозі, а також з огляду на те, що позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення НК №724233 від 13.09.2018 та закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засідання позивач підтримав позовну заяву з викладених в ній підстав, просив позов задовольнити та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 13.09.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подавав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши відеозапис подій 13.09.2018, наданий позивачем,, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1, за кермом якого перебував позивач, рухався в м. Києві по проспекту Правди, коли його було зупинено працівниками поліції.

Причиною зупинки позивача стало - керування в темну пору доби транспортним засобом, у якого не підсвічувався номерний знак.

Відповідально до п.п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, у судовому засіданні було відтворено та досліджено наданий позивачем диск, на якому збережені записи з портативних записуючих пристроїв, здійснені позивачем. Встановлено, що на одному відеозаписі зафіксована розмова позивача та відповідача після зупинки автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1, коли позивач перебував в автомобілі. На другому відеозаписі зафіксована розмова відповідача та позивача, коли останній вийшов зі свого автомобіля та підходив до автомобіля патрульної поліції.

Відеофайл №2 містить також запис (час запису 5 хв.43 сек.), на якому зафіксований момент, коли позивач повертається до свого автомобіля, та в цей момент камера охоплює задню частину автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1, на якому при увімкнену світлі дійсно не підсвічується задній номерний знак автомобіля.

Зазначений відеодоказ, наданий самим позивачем, підтвердив факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху, отже, при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено права позивача.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.6 ст.121 КУпАП.

За таких підстав, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 121, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні його позову до інспектора патрульної поліції четвертої роти другого батальйону першого полку рядового Губенка Юрія Олександровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Войтенко