Справа № 822/1593/18
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1593/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

31 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства "Дельта-центр" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковому органу позивачем було надано усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній №19 від 27.06.2017 року. Однак, рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08.12.2017 року №380203/22768598 було відмовлено у її реєстрації.

Позивач вважав, що рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. Так, апелянт вказує на те, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на недостовірних та недопустимих доказах.

Позивач своїм правом, передбаченим ст. ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

30 січня 2019 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки воно подане поза межами строку, встановленого ч.2 ст.195 КАС України.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 31.01.2019 року було винесено протокольну ухвалу.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Як вбачається з прохальної частини адміністративного позову, позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08.12.2017 року №380203/22768598 про відмову в реєстрації податкової накладної №19 від 27.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №19 від 27.06.2017 року, подану Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр" за датою її подання;

- зобов'язати ДФС України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

З мотивувальної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року вбачається, що вимога позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не підлягає задоволенню.

Разом з цим, в результативній частині свого рішення, незважаючи на надані вище висновки, суд першої інстанції задовольняє адміністративний позов повністю, у зв'язку з чим колегія суддів, погоджуючись з мотивувальною частиною рішення суду першої інстанції, вважає, що резолютивну її частину необхідно змінити та доповнити.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що Приватне виробничо-комерційне підприємство "Дельта-центр" є юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 №831653.

30.03.2017 року між Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр" (Постачальник) та ТОВ "Велес-агро ЛТД" (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу обладнання №2.

Відповідно до п.1 вказаного договору, предметом договору є купівля - продаж обладнання - індукційних нагрівачів ВЧ - 120АБ в кількості 2 комплектів.

Згідно п.3 договору, ціна товару складає 723450,00 грн. з ПДВ. Розрахунок за товар відбувається наступними частинами, а саме: 40% - попередня оплата; 30% - після прибуття товару в порт Одеса чи Чорноморськ; 30% - на протязі 3-х банківських днів після підписання акту приймання - передачі товару.

Найменування, асортимент та кількість товару, який підлягає поставці за цим договором, зазначаються в додатку №1, який є його невід'ємною частиною.

На виконання умов вказаного договору купівлі - продажу обладнання №2 від 30.03.2017 року, позивачем був виписаний ТОВ "Велес-агро ЛТД" рахунок №9 від 31.03.2017 року на загальну суму 723450,00 грн. з ПДВ, на оплату за товар - індукційний нагрівач ВЧ-120АБ (GYS-120АВ) у кількості 2 шт.

Відповідно до контракту №31/03 від 31.03.2017 року, та специфікації до вказаного контракту, Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр" було придбано в компанії GUANGYUAN TECHNOLOGY (HK) ELECTRONICS CO., LTD індукційний нагрівач GYS-120АВ, у кількості 2 шт., загальна вартість товару в доларах США - 12200,00.

На підтвердження виконання сторонами зобов'язання по контракту №31/03 від 31.03.2017 року, позивачем надано до суду ВМД UА100010/2017/268265 від 15.06.2017 року, інвойс від 31.03.2017 року на суму 12200,00 доларів США, та платіжне доручення в іноземній валюті від 05.04.2017 року на суму 12200,00 доларів США.

Згідно платіжних доручень №12143 від 03.04.2017 року на суму 289380,00 грн., №13418 від 26.06.2017 року на суму 217035,00 грн., №13995 від 04.08.2017 року на суму 217035,00 грн. ТОВ "Велес-агро ЛТД." перерахувало на рахунок Приватного виробничо-комерційного підприємства "Дельта-центр" грошові кошти в загальному розмірі 723450,00 грн. з ПДВ.

Відповідно акту приймання - передачі обладнання від 09.08.2017 року, накладної №18 від 09.08.2017 року ТОВ "Велес-агро ЛТД." отримало на підставі рахунку №9 від 31.03.2017 року товар, а саме індукційний нагрівач ВЧ-120АБ (GYS-120АВ) у кількості 2 шт. на загальну суму 723450,00 грн. з ПДВ.

Вказаний акт приймання - передачі обладнання від 09.08.2017 року скріплений підписами та печатками сторін договору купівлі - продажу обладнання №2 від 30.03.2017 року.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України позивачем на підтвердження господарської операції згідно договору купівлі - продажу обладнання №2 від 30.03.2017 року, виписано податкові накладні №8 від 03.04.2017 року, №19 від 27.06.2017 року, №26 від 09.08.2017 року, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманими квитанціями від 07.04.2017 року, від 28.08.2017 року податкові накладні №8 від 03.04.2017 року, №26 від 09.08.2017 року прийняті та зареєстровані.

Згідно з отриманою квитанцією №1 від 13.07.2017 року податкову накладну №19 від 27.06.2017 року прийнято, але реєстрацію зупинено та зазначено підстави зупинення, зокрема так, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/PK зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8514. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

На виконання п.п.201.16.2 п.201.16. ст.201 ПК України Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр" було направлено на адресу ДФС України повідомлення від 02.12.2017 року № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК, реєстрацію якої зупинено, а саме скан-копії таких документів: банківська виписка від 27.06.2017 року; видаткова накладна №18 від 08.08.2017 року; платіжне доручення Свіфт від 05.04.2017 року; контракт на поставку товару № 31/03 від 31.03.2017 року; специфікація від 31.03.2017 року до Контракту на поставку товару № 31/03; рахунок № 9 від 31.03.2017 року; ВМД UА100010/2017/268265 від 15.06.2017 року.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08.12.2017 року №380203/22768598 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №19 від 27.06.2017 року.

Підставою відмови зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до пп. пп. 16.1.2, 16.1.3, п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 14.1.60 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 року набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797-VIII від 21.12.2016р.).

У свою чергу, відповідно до п. 74.2 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями п. 20.2 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 201.16.1 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями п.п. 201.16.2 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.3. ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; - відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Оцінюючи доводи апелянта стосовно правомірності прийняття оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, реєстрація податкової накладної №19 від 27.06.2017 року була зупинена відповідачем, у зв'язку з її відповідністю критеріям оцінки ступеня ризиків, як зазначено ДФС України, пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків - за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД.

Разом з тим, фіскальним органом, в порушення пп.201.16.1 п.201.16. ст.201 ПК України, не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567.

Колегія суддів звертає увагу, що п.4 наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 753/30621 визначено, що: "Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки".

Натомість, Критерії оцінки ступеня ризиків Наказу № 567 містить пункт 4 наступного змісту: "Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою".

Відповідно до пп.201.16.2 п.201.16. ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, рішенням комісії ДФС України №380203/22768598 від 08.12.2017 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №19 від 27.06.2017 року. Як на підставу відмови в прийнятті такого рішення, зазначено те, що платником податку надано копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації".

Однак, суд зауважує, що відмовивши у реєстрації податкової накладної, у зв'язку з наданням копій документів, складених з порушенням закону, відповідач не зазначив, які документи складені з порушенням законодавства та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію цієї податкової накладної.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, про те, що наданий Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр" пакет документів по податковій накладній №19 від 27.06.2017 року не є достатнім для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної (не надано договір купівлі - продажу обладнання №2 від 30.03.2017 року, акт приймання - передачі обладнання від 09.08.2017 року, договір №31/03 від 31.03.2017 року про поставку обладнання), оскільки з матеріалів справи вбачається та в суді першої інстанції встановлено, що на підтвердженням реальності здійснення господарських операції, які стосуються відмови у реєстрації податкової накладної №19 від 27.06.2017 року, надано наступні документи, а саме: договір купівлі - продажу обладнання №2 від 30.03.2017 року укладений між Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр" (Постачальник) та ТОВ "Велес-агро ЛТД." (Покупець), рахунок №9 від 31.03.2017 року на загальну суму 723450,00 грн. з ПДВ, на оплату за товар - індукційний нагрівач ВЧ-120АБ (GYS-120АВ) у кількості 2 шт., контракт №31/03 від 31.03.2017 року (Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр" було придбано в компанії GUANGYUAN TECHNOLOGY (HK) ELECTRONICS CO., LTD індукційний нагрівач GYS-120АВ, у кількості 2 шт., загальна вартість товару в доларах США - 12200,00.), специфікація до вказаного контракту, ВМД UА100010/2017/268265 від 15.06.2017 року, інвойс від 31.03.2017 року на суму 12200,00 доларів США, платіжне доручення в іноземній валюті від 05.04.2017 року на суму 12200,00 доларів США, платіжні доручення №12143 від 03.04.2017 року на суму 289380,00 грн., №13418 від 26.06.2017 року на суму 217035,00 грн., №13995 від 04.08.2017 року на суму 217035,00 грн., акт приймання - передачі обладнання від 09.08.2017 року, накладну №18 від 09.08.2017 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що з наданих до суду первинних документів позивачем можливо встановити зміст господарської операції, по якій виписана податкова накладна №19 від 27.06.2017 року, ці документи складені у відповідності до вимог законодавства, підтверджують придбання товару позивачем, фактичну передачу товару, перевезення, оплату коштів за товар, відповідність товару вимогам якості, тощо.

Водночас, суд звертає увагу, що на підтвердження господарської операції згідно договору купівлі - продажу обладнання №2 від 30.03.2017 року позивачем, виписано податкові накладні №8 від 03.04.2017 року, №19 від 27.06.2017 року, №26 від 09.08.2017 року, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманими квитанціями від 07.04.2017 року, від 28.08.2017 року податкові накладні №8 від 03.04.2017 року, №26 від 09.08.2017 року прийняті та зареєстровані.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Суд Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Lelas v. Croatia").

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що сукупність первинних документів, наданих позивачем як на вимогу відповідача, так і для долучення до матеріалів даної справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладання договору купівлі - продажу обладнання №2 від 30.03.2017 року між Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр" та ТОВ "Велес-агро ЛТД.", на виконання вимог якого складено спірну податкову накладну.

В частині позовної вимоги щодо зобов'язання ДФС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №19 від 27.06.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, нормами ПК України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідних податкових накладних та зазначення дат їх реєстрації.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне: у даному випадку, задоволення вказаної позовної вимоги, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з судом першої інстанції про наявність правових підстав для зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №19 від 27.06.2017 року складену Приватним виробничо-комерційним підприємством "Дельта-центр".

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб'єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Однак, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб, тому відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України, відтак вказана позовна вимоги задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте зміст резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року не в повній мірі відповідає висновкам мотивувальної частини рішення.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року слід змінити, доповнивши резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства "Дельта-центр" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії змінити.

Резолютивну частину рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року викласти у наступній редакції:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України в особі Державної фіскальної служби України від 08.12.2017 року №380203/22768598 про відмову в реєстрації податкової накладної Приватного виробничо-комерційного підприємства "Дельта-центр" та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного виробничо-комерційного підприємства "Дельта-центр" №19 від 27.06.2017 року за датою її подання.

Присудити на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Дельта-центр" судові витрати (судовий збір) в сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

В іншій частині в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.