Справа № 560/4475/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4475/18
УХВАЛА

іменем України

31 січня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Блонського В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Городоцького районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним рішення Городоцького районного центру зайнятості від 03.04.2018 року № НТ 180400 про призначення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у відповідності до частини 2 статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" без врахування страхового стажу, та зобов'язати Городоцький районний центр зайнятості призначити та перерахувати йому допомогу по безробіттю починаючи з 05 квітня 2018 року у відповідності до частини 1 статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з врахуванням трудового стажу, зокрема врахувавши трудовий стаж за місцем роботи в управлінні Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області та Головному управлінні Держгеокадастру в Хмельницькій області.

Згідно частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Городоцького районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали від 28.12.2018 року усунути недоліки у позовній заяві.

Підставою для залишення позовної заяви без руху був пропуск позивачем строку звернення до суду, та ненадання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження.

Позивач копію ухвали суду від 28.12.2018 року отримав 11.01.2019 року.

21.01.2019 року на адресу Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

В обгрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що 27.03.2018 року Городоцьким районним центром зайнятості, згідно поданої ним заяви, йому надано статус безробітного.

Відповідно до наказу Городоцького районного центру зайнятості № НТ 180400 від 03.04.2018 року ОСОБА_1 на підставі ч. 2, 4 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" на 360 календарних днів без врахування страхового стажу з помісячним нарахуванням та виплатою допомоги по безробіттю в сумі 540 грн.

05.04.2018 року Городоцьким районним центром зайнятості розпочато щомісячну виплату допомоги по безробіттю відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" без урахування страхового стажу, про що його повідомлено листом від 12.04.2018 року № 04-01/160.

Позивач зазначає, що про призначення йому допомоги по безробіттю в порушення вимог законодавства він дізнався в грудні 2018 року від знайомого юриста, розповівши про обставини призначення допомоги, одразу після цього він звернувся із даним позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Початок сплину строку звернення до суду позивач пов'язує саме з груднем 2018 року, перебуваючи на обліку та одержання допомоги по безробіттю в Городоцькому районному центрі зайнятості.

Також просить суд врахувати ту обставину, що він не має юридичної освіти, не знає особливостей законодавства у сфері обліку безробітних, у зв'язку з чим він не міг знати про порушення його прав, тобто, що розмір виплаченої допомоги по безробіттю не відповідає вимогам законодавства.

Враховуючи викладені обставини, позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, та просить поновити даний строк.

Надаючи оцінку вказаним твердженням позивача, суд зазначає наступне.

Положеннями частин 1 та 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується рішення Городоцького районного центру зайнятості від 03.04.2018 року № НТ 180400 про призначення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у відповідності до частини 2 статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" без врахування страхового стажу.

Про вказаний наказ позивач повідомлений листом Городоцького районного центру зайнятості від 12.04.2018 року № 04-01/160, що й зазначається позивачем у позові.

Тому початок строку звернення до суду з даним позовом необхідно відраховувати саме з 12.04.2018 року.

Проте, з даним позовом до суду ОСОБА_1, звернувся лише 20.12.2018 року, тобто більш, ніж через шість місяців після прийняття оскаржуваного рішення.

Позивач у заяві про визнання поважними причин строку звернення до суду зазначає, що про обставини, які стали підставою звернення до суду із даним позовом дізнався у грудні 2018 року від знайомого юриста, і після цього він звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд із позовними вимогами зазначеними у даній справі.

Надаючи оцінку поважності причин позивачем пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що національні суди у кожному окремому випадку повинні обгрунтовувати рішення про поновлення процесуального строку, встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення (пункт 52 рішення у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13).

В такому разі судам при прийнятті рішення необхідно було вирішити питання щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Суд зазначає, що позивач зазначив коли він дізнався про порушення його прав, проте позивач не надав суду доказів, та не довів обставин, які заважали йому раніше дізнатися про порушення його прав.

Саме твердження позивача про те, що його ніхто не інформував щодо розміру призначеної йому допомоги по безробіттю, яка на думку позивача не відповідає вимогам чинного законодавства, і те, що в нього немає юридичної освіти, не є достатньо поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Окрім того суд звертає увагу на те, що в листі від 12.04.2018 року № 04-01/60 Городоцький районний центр зайнятості чітко зазначив про те за яких умов позивачу призначено допомогу по безробіттю, а саме: допомога по безробіттю призначена 03.04.2018 року відповідно до ч. 2, 4 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" без врахування страхового стажу.

З врахуванням викладеного суд вважає, що на виконання вимог ухвали від 28 грудня 2018 року позивач не надав доказів щодо непропущення ним строку звернення до суду, також позивач не надав доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи зазначене, оскільки надані позивачем докази не дають підстав суду встановити непропущення строку звернення до суду, а також встановити поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, то таку позовну заяву позивачем подано без додержання вимог КАС України, а тому суд вважає за необхідне повернути її позивачу.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Городоцького районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяОСОБА_2