Справа № 500/2796/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2796/18

30 січня 2019 рокум.Тернопіль
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2Є.) звернула до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі, в якому просить зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_2 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5003,14 грн.

Ухвалою судді від 19 грудня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №500/2796/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17 січня 2019 року розгляд справи було відкладено на 30 січня 2019 року.

Представник відповідача 28 грудня 2018 року подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, тому заяву позивача неможливо виконати. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Позивач в судове засідання не прибула, проте подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі в письмовому провадженні.

Представник відповідача у судове засідання також не прибула, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, в письмовому провадженні. Просить відмовити у його задоволенні з мотивів викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області у судове засідання не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

У відповідності до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

11 жовтня 2017 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Компанія з управлінням активами «Національний резерв» укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2640, згідно якого ОСОБА_2 придбала квартиру номер 108, що розташована в будинку номер 32, по вулиці Генерала ОСОБА_4 в місті Тернополі.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції №0.0.867600524.1 від 11.10.2017 року, позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 5003,14 грн (а.с. 9).

24 вересня 2018 року позивач звернулася із заявою до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо сформування та подання до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі подання про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5003,14 грн (а. с. 10).

ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 26 вересня 2018 року №14751/07 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а. с. 11).

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) є власником квартири, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Тарнавського М. генералаАДРЕСА_1 (а.с. 8, 15-16).

У відповідності до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" від 04 грудня 2018 року № 3522, станом на 29.12.2012 року згідно обліку технічної інвентаризації в м.Тернополі ОСОБА_2 є власником 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2, яка належить їй на праві приватної власності і зареєстрована за нею на підставі розпорядження органу приватизації № 40627 від 07.10.2007 року (а.с. 17).

Згідно довідки ТВБВ №10019/08 філії Тернопільського АТ "Ощадбанк", від 16.06.2018 року №199 ОСОБА_2, включена у списки для приватизації житла за адресою м.Тернопіль, вул. Симоненка, 8/45, житлові чеки використано по рахунку 15849 на суму 3,22 грн, залишок становить 0,98 грн (а.с. 18).

Згідно довідки Збаразького районного комунального бюро технічної інвентаризації від 22 січня 2019 року № 12, за ОСОБА_2 в Збаразькому районному комунальному бюро технічної інвентаризації станом на 01.01.2013 року нерухомого майна на території Збаразького району не зареєстровано.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

У відповідності до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано а судом не здобуто, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул.Руська,17, м.Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи 40377598) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області (вул.Листопадова,3, м.Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи 37977726) подання про повернення ОСОБА_2 (вул. ОСОБА_5ОСОБА_4, 32/108, м.Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_1) 5003 (пять тисяч три) грн. 14 коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції №0.0.867600524.1 від 11.10.2017 року.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул.Руська,17, м.Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи 40377598) на користь ОСОБА_2 (вул. ОСОБА_5ОСОБА_4, 32/108, м.Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплачений згідно квитанції № ПН1538560 від 14.12.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.