Справа № 607/20892/18
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р ІШ Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2019 Справа №607/20892/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №086889 від 05 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №086889 від 05 жовтня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно оскаржуваної ним постанови, він порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП, п. 9.8 Правил дорожнього руху - рухався автодорогою поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову необґрунтованою, оскільки, на його думку, за не ввімкнені за межами населеного пункту у період з 01 жовтня до 01 травня денні ходові вогні або ближнє світло фар настає відповідальність за ст. 125 КУпАП, за порушення абзацу 8 пункту 9.8 Правил дорожнього руху, що регламентує порядок користування вказаними попереджувальними сигналами під час руху механічних транспортних засобів, а не за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що врегульовано іншими правилами дорожнього руху. Згідно п.п. 9.8 Правил дорожнього руху, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Денні ходові вогні - це зовнішні світлові прилади. З точки зору Правил дорожнього руху вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до їх ввімкнення містяться в розділі 9 Правил дорожнього руху «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 Правил дорожнього руху «Користування зовнішніми світловими приладами». Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 Правил дорожнього руху, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 Правил дорожнього руху. Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст. 125 КУпАП. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки, як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення, водій під час зупинки інспектором вже рухався по автодорозі, а в розумінні ч. 2 ст. 122 КУпАП України відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п.п. 9.2, 9.2 Правил дорожнього руху.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просить суд постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №086889 від 05 жовтня 2018 року про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №086889 від 05 жовтня 2018 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 26 листопада 2018 року задоволено заяву представника Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України про заміну неналежного відповідача Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на належного - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

17 січня 2019 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому він просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю. Додатково зазначив, що у розумінні положень абз. 1 пункту 9.8 Правил дорожнього руху увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами тільки під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається:у колоні; на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; на транспортному засобі, що буксирує; у тунелях. Інших випадків віднесення ближнього світла фар у світлу пору доби до попереджувальних сигналів не передбачено. Згідно із пунктом 19 Правил дорожнього руху, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дального) світла. Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача зазначає, що не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що за вказане адміністративне правопорушення підлягає застосуванню адміністративне стягнення у вигляді попередження, оскільки нормою ст. 125 КУпАП передбачено, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121-128, ч.ч. 1 і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього кодексу - тягнуть за собою попередження. Однак, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, яка входить до переліку статей, зазначених у ст. 125 КУпАП, до якої не підлягає застосуванню адміністративне стягнення у вигляді попередження. Позивач дійсно порушив вимоги п. 9.8. Правил дорожнього руху, а тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, у відзиві на позов просив суд справу слухати у його відсутності.

Відтак, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, ознайомившись із позицією позивача та відзивом відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ДП18 №086889 від 05 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 05 жовтня 2018 року о 12 год. 18 хв., керуючи автомобілем VOLVO 960, реєстраційний номер НОМЕР_1, на автодорозі Івано-Франківськ - Бучач - Тернопіль не ввімкнув ближнє світло фар поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху (ст. 40 Закону України «Про національну поліцію»).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 9.8 (абз. 2) Правил дорожнього руху України передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У даному випадку для підтвердження порушення ОСОБА_1 пункту 9.8 (абз. 2) Правил дорожнього руху орган поліції, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би долучити до оскаржуваної постанови чи на обґрунтування доводів відзиву, запис із нагрудної камери поліцейського або з відеореєстратора поліцейського автомобіля, який би свідчив про те, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, 05 жовтня 2018 року керувала транспортним засобом не ввімкнувши ближнє світло фар поза межами населеного пункту, пояснення ОСОБА_1 з приводу наведених обставин, пояснення свідків адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, який ніяких доказів правомірності оскаржуваної постанови не надав та доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, що свідчать про недоведеність Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській областінаявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №086889 від 05 жовтня 2018 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №086889 від 05 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України: 40108720, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль.

Рішення суду складено та підписано 21 січня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська