Справа № 640/21375/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/604
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 січня 2019 року № 640/21375/18

За позовом ОСОБА_1

До Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві

Про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві про:

визнання рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломойцева Костянтина Володимировича про повернення виконавчого документу-постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 року у справі №760/1223817 без прийняття до виконання неправомірним;

зобов'язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві усунути порушення права ОСОБА_1 - прийняти до виконання виконавчий документ - постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 року у справі № 760/12238/17.

В судовому засіданні 16.01.2019 р. оголошено ухвалу про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження згідно ч. 3 ст. 194 КАС України.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2017 року в зоні митного контролю відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (Укрпошта), пункту контролю на станції "Київ-Пасажирський" м/п "Спеціалізований" Київської міської митниці ДФС, на території цеху № 2 ДОПП ПАТ "Укрпошта" за адресою: м. Київ, вул. Г. Кирпи, 2, до митного огляду було подано міжнародне поштове відправлення, яке переміщувалось з України до Китаю, за міжнародною поштовою митною декларацією CN 23 № CP042515086UA.

Згідно даних зазначених в митній декларації CN 23 № CP042515086UA та на оболонці посилки: відправником посилки є гр. ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 одержувачем посилки є ОСОБА_3, повна адреса (зазначена на китайській мові в митній декларації CN 23): АДРЕСА_2

Під час здійснення митного огляду даного міжнародного поштового відправлення було встановлено, що в ньому знаходяться незазначені у митній декларації CN 23 №CP042515086UA тютюнові вироби, торгової марки "PARLAMENT FRESH" у кількості 500 пачок (50 блоків), тоді як відповідно до вимог Всесвітньої поштової конвенції (Доха, 2012) щодо обов'язкового декларування товарів, які містяться у відправленнях, відправником не зазначено дані стосовно переміщення у міжнародному поштовому відправленні № CP042515086UA тютюнових виробів, що є порушенням ст. 473 Митного кодексу України, а саме: пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів від 09.06.2017 № UA100180/2017/000456/1 вартість одного блоку тютюнових виробів "PARLAMENT Fresh", становить - 350 грн.

21.06.2017 р. посадовою особою митного органу складено протокол про порушення митних правил № 0554/10000/17 відносно позивача як відправника міжнародного поштового відправлення №CP042515086UA, про порушення митних правил, передбачених ст. 473 Митного кодексу України, а матеріали справи передані до суду для притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності.

12.07.2017 р. до Солом'янського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал з протоколом № 0544/10000/17 від 21.06.2017, складений відносно відправника міжнародного поштового відправлення № CP042515086UA гр. ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 473 Митного кодексу України.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 р. у справі №760/12238/17 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 473 Митного кодексу України, провадження в справі про порушення митних правил відносно грн. ОСОБА_1 закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Також згідно вказаної постанови вирішено предмети правопорушення, що вилучені та передані на відповідальне зберігання на склад Київської міської митниці ДФС України згідно опису предметів та протоколу про порушення митних правил №0544/10000/17 від 21.06.2017, а саме: тютюнові вироби торгової марки "PARLIAMENT BLUE" у кількості 500 пачок по 20 стіків в кожній пачці, вартістю - 17 500 грн., повернути гр. ОСОБА_1.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 04.05.2018 р. у вказаній справі клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 19.01.2018 р. - задоволено, апеляційну скаргу залишено без задоволення, постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 19.01.2018 р., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.473 Митного кодексу України, та закрито провадження у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - залишено без змін.

25.10.2018 р. представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4 - звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві з заявою про примусове виконання рішення, у якій просив розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу - постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 р. у справі №760/12238/17 (провадження №3/760/13/18); майно ОСОБА_1 повернути представнику, про що повідомити його за вказаними контактними даними.

01.11.2018 р. представником позивача отримано повідомлення Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 29.10.2018 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, згідно якого з посиланням на п. 5 та 7 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено про невідповідність виконавчого документу вказаним вимогам (відсутність заходів примусового виконання рішення, не зазначено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання), що є підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вказане повідомлення було оскаржене представником позивача до Солом'янського районного суду м. Києва в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19.11.2018 р. у справі №760/29979/18 у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломойцева Костянтина Володимировича, заінтересована особа: Київська міська митниця ДФС- відмовлено з посиланням на віднесення розгляду справи до адміністративної юрисдикції.

Після отримання вказаної ухвали 04.12.2018 р., представник позивача 17.12.2018 р. звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з відповідним позовом.

Позивач - ОСОБА_1 в особі представника - вважає вказане повідомлення протиправним та просить його скасувати з таких підстав.

Позивач посилається на те, що постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 р. у справі №760/12238/17, згідно якої вирішено предмети правопорушення, що вилучені та передані на відповідальне зберігання на склад Київської міської митниці ДФС України згідно опису предметів та протоколу про порушення митних правил №0544/10000/17 від 21.06.2017, а саме: тютюнові вироби торгової марки "PARLIAMENT BLUE" у кількості 500 пачок по 20 стіків в кожній пачці, вартістю - 17 500 грн., повернути гр. ОСОБА_1, добровільно не виконана, у зв'язку з чим позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про її примусове виконання.

Вказана постанова містить захід примусового виконання - вилучення предметів від боржника стягувачу, а також містить всі інші реквізити, необхідні для судового рішення, розглянутого згідно вимог КУпАП.

Також позивач посилається на відсутність вимог і процедури видачі виконавчого документа на виконання таких постанов, тоді як вони мають виконуватися в загальному порядку.

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві - пояснень на позов не надав, представника до судового засідання не скерував.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку позивач (в особі представника) дізнався про порушення свого права 01.11.2018 р., після отримання повідомлення Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 29.10.2018 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (згідно інформації з сайту "Укрпошти"), і 15.11.2018 р., в передбачений ч. 1, 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" десятиденний строк звернувся зі скаргою до Солом'янського районного суду м. Києва .

В наступному, отримавши 04.12.2018 р. (згідно інформації з сайту "Укрпошти") ухвалу від 19.11.2018 р. про відмову у відкритті провадження, позивач 17.12.2018 р. звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з відповідним позовом.

Суд зазначає, що як ст. 287 КАС України, так і ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено десятиденний строк на оскарження рішення, дій чи бездіяльності органу стягнення, і позивач його дотримав як при первісному зверненні до суду, так і при повторному зверненні до належного суду.

За таких обставин суд не вважає пропущеним строк звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва, оскільки первісне звернення позивача до суду мало місце вчасно, тоді як на позивача не може покладатися відповідальність за законодавчу невизначеність у питанні оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів стягненні щодо виконання судових рішень, ухвалених згідно КУпАП.

Щодо позовних вимог по суті суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.16 р. №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Тобто, згідно Закону № 1404-VIII постанови судів у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами, і видача окремого виконавчого документа на виконання таких постанов не передбачена, як це не передбачено також і КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В даному випадку згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 р. у справі №760/12238/17 вирішено предмети правопорушення, що вилучені та передані на відповідальне зберігання на склад Київської міської митниці ДФС України згідно опису предметів та протоколу про порушення митних правил №0544/10000/17 від 21.06.2017, а саме: тютюнові вироби торгової марки "PARLIAMENT BLUE" у кількості 500 пачок по 20 стіків в кожній пачці, вартістю - 17 500 грн., повернути гр. ОСОБА_1.

Вказаний захід є по суті вилученням в боржника і передачею стягувачу предметів, зазначених у рішенні, тобто, передбаченим заходом примусового виконання рішення.

Також у судовому рішенні вказано підстави його застосування - ст. 265 КУпАП, згідно якої речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об'єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідний Порядок зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2012 р. № 17.

Щодо строку пред'явлення рішення до виконання, то він в даному випадку положеннями ст. 265 КУпАП та Порядку №17 окремо не визначений, тому орган стягнення має керуватися загальним положенням ч. 1, 2 ст. 12 Закону № 1404-VIII, згідно яких виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З врахуванням викладеного у органу стягнення були відсутні підстави для повернення виконавчого документа без виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII.

Також суд зазначає, що згідно усталеної правової позиції ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V); рішення від 15.10.2009 р. у справі YURIY NIKOLAYEVICH IVANOV v. UKRAINE (заява №40450/04; п. 51) http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-95032; ttps://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_479

Відповідно, судове рішення, що набрало законної сили, має бути виконано незалежно від того, наскільки чітко врегульовано питання виконання конкретних виконавчих документів.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного оскаржуване повідомлення Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 29.10.2018 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання не відповідає вимогам щодо обґрунтованості, тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Також відповідає вимогам ч. 1 ст. 245 КАС України обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - зобов'язання прийняти до виконання виконавчий документ - постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 року у справі №760/12238/17.

Проте, це є зобов'язанням органу стягнення - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а не конкретного державного виконавця, як про це зазначає позивач у прохальній частині позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати повідомлення Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 29.10.2018 р. про повернення виконавчого документу - постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 р. у справі №760/1223817 - стягувачу без прийняття до виконання.

3. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві прийняти до виконання виконавчий документ - постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018р. у справі №760/1223817.

4. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві 704, 8 грн. судового збору на користь ОСОБА_1.

5. Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його виготовлення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 30.01.19 р.