Справа № 0540/5817/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2019 року справа №0540/5817/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 р. у справі № 805/5817/18-а (головуючий І інстанції Стойка В.В., повний текст складено 26.10.2018р.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України Національної поліції України, третя особа: Первинна професійна спілка «Правозахисники України» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання протиправними та стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач, ДПП НПУ), третя особа Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ № 725 від 30 травня 2018 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 ; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 2500 грн.; визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по зменшенню (позбавленню) базового розміру премії в квітні, травні місяцях 2018 року; зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , поліцейському роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України базовий розмір премії за квітень та травень місяці 2018 року відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум премії за ці періоди; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності прийнятий безпідставно та з порушенням встановленої процедури.

Посилаючись на ст. 16 Дисциплінарного статуту ОВС України, наголошує на тому, що про дисциплінарний проступок керівництву стало відомо 09.03.2018, при цьому спірний наказ датований 30.05.2018, тобто за межами місячного строку. Вважає, що причини, за якими розпочато службове розслідування не підпадають під перелік підстав для проведення службового розслідування; підстав для відсторонення позивача від виконання службових обов`язків та підстав для зменшення (позбавлення) базового розміру премії у квітні-травні 2018 року не існує; відстуні підстави для оголошення такого дисциплінарного стягнення, як догана.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом було помилково встановлено відсутність особистого спілкування із заявниками, оскільки прибуття на місце події підтверджується трекером місця знаходження екіпажу за допомогою GPRS стеження планшету. Судом не було враховано, що ці обставини при проведенні службового розслідування не було перевірено. Звертає увагу суду, що скарг, зауважень, клопотань, заяв не надходило. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідачем до суду не було надано жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував відсутність його на місці виклику 09.03.2018. Вважає, що в його діях був відсутній склад дисциплінарного правовопрушення та стверджує, що службову дисципліну не порушував. Крім того, зазначає, що судом не було встановлено коли та як був виявлений факт можливого порушення службової дисципліни, оскільки факт можливого порушення відбувся 09.03.2018, а службове розслідування розпочато 10.05.2018, тобто через два місяці після вчинення можливого порушення. Судом також не враховано практику Верховного Суду та безпідставно відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09 березня 2016 року проходив службу в Національній поліції України.

За фактом порушення порядку реагування на повідомлення за спеціальною лінією «102», встановленого під час перегляду відеоматеріалів з нагрудних боді-камер інспектора роти № 2 батальйону УПП в Донецькій області ДПП, зокрема, поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Донецькій області ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 , а саме: отримавши службові завдання на службовий планшетний пристрій, не зійсднювали виїзд на місце події, вказане в повідомленні, а здійснювали спілкування із заявником в телефонному режимі, тобто фактичних обставин та причин повідомлення на спеціальну лінію «102» не з`ясовували, із заявником не зустрічалися, місця події не оглядали та після таких дій відображали недостовірні результати реагування на події в електронній системі фіксації подій (електронні рапорти), наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 2040 від 10.05.2018 року було призначено службове розслідування, яким встановлено, що інспектор роти № 2 батальйону УПП в Донецькій області ДПП та поліцейський роти № 2 батальйону УПП в Донецькій області ДПП сержант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи в складі екіпажу «Чайка-0106» 09.03.2018 о 00.30 не прибули на виклик «Інші злочини проти власності» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, вул. Пилипа Орлика, який вони підтвердили в програмі «LIS-M» на службовому планшетному комп`ютері о 00 год. 14 хв., що підтверджується наявними матеріалами, тобто вчинили дисциплінарний проступок.

18.05.2018 року позивач надав письмове зауваження щодо об`єктивності та способу проведення службового розслідування (т. 1 а.с. 24-26).

За пунктом 2 висновку службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання Наказу МВС України працівниками УПП в Донецькій області від 27 травня 2018, затвредженого начальником Депертаменту патрульної поліції 30 травня 2018 року, відомості, які стали підставою для призначення службового розлідування вважати такими, що знайшли своє підвтердження.

Згідно п. 4 висновку службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1, статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 7 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460 - IV Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, підпункту 1.2.1 пункту 1.2 Розділу І, пунктів 2.2, 2.3 Розділу II Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, на підставі пункту 3 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460 - IV Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України поліцейському роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанту поліції ОСОБА_1 вирішено оголосити догану. (т.1 а.с. 104-124).

Наказом відповідача від 30.05.2018 року № 725 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, пунктів 1, 7, частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, затвердженого Законом України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", підпункту 1.2.1 пункту 1.2 Розділу, пунктів 2.2, 2.3 Розділу Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальне правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 22.10.2012 року № 940, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460 - V "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" поліцейському роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції в Донецькій області сержанту поліції ОСОБА_1 оголошено догану (т. 1 а.с. 22-23).

15.06.2018 року позивач ознайомлений із наказом, про що свідчить його особитий підпис.

Наказом Департаменту Патрульної поліції НП України від 30.05.2018 року № 725 позивача допущено до виконання службових обовязків за посадою.(т. 1 а.с. 21).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ є правомірним та скасуванню не підлягає.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, дослідивши правомірність даного звільнення, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про Національну поліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 року № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, який затверджено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ", Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, яка затверджена наказом МВС від 12.03.2013 року № 230, Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179., наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання тощо.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За статтею 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конститцції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Пунктом 2 частини першої вказаної статті встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 вказаною статті Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. (ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію».)

За змістом п. 4 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

За приписами ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

Як свідчать матеріали службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 7 р. І, п. 2.2, 2.3 р. ІІ Інструкції з організації реагування ОВС на повідомлення про кримінальне правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуацї та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, а саме, поліцейський роти № 2 батальону УПП в Донецькій області ДПП сержант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи в складі екіпажу «Чайка-0106» 09.03.2018 о 00.30 не прибув на виклик «Інші злочини проти власності» за адресою: АДРЕСА_1 , який було підтвреджено в програмі «LIS-М» на службовому планшетному комп`ютері о 00 год. 14 хв. Наведене підтверджується рапортом заступника командира батальйону УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , витягом з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України «Армор», відеозаписом, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили, що переглядаючи відеозаписи з персональних нагрудних реєстраторів роти № 2 батальйону УПП в Донецькій област ДПП, а саме старшого лейтенанта ОСОБА_5 та сержанта поліції ОСОБА_1 за 09.03.2018 року (камери № АН 01109, АН 01110) було виявлено факт порушення вимог Наказу МВС України № 940 від 22.10.12 . Відповідно до електронного рапорту, підозрілих за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено, однак на місце події екіпаж не прибув, а знаходився на перехресті вул. Чорноморської та вул. Морських Десантників Приморського району м. Маріуполя. Також зазначено, що старшим лейтенантом ОСОБА_3 було проведено багато бесід з підпорядкованим особовим складом щодо додержання дисципліни та законності на брифінгах роти перед заступанням на зміну. Ці поліцейські неодноразово показували порушення службової дисципліни та відсутність бажання для належного несення служби.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ст. 12, 14 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 9-15 ст. 14 Дисциплінарного статуту, за кожне порушення службової дисцпліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне тгненн накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов`язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид, стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту визначено, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального ровадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення. І

Як зазначалося вище, порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 230 затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 8.1. Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Згідно з вимогами пункту 8.3. в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Як підтверджується матеріалами справи при визначенні міри дисциплінарного впливу, відповідачем були дотримані вимоги щодо порядку проведення службового розслідування та Дисциплінарного статуту.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність Наказу № 725 від 30.05.2018 Департаменту патрульної поліції України в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 .

Щодо порушення строків притягнення до відповідальності, суд апеляційної інстанції зазначає, що заступником командира батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції саме за фактом можливого неналежного виконання Наказу МВС України працівниками УПП в Донецькій області складено рапорт від 16.04.2018 року (т. 1 а.с. 136). На підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 10.05.2018 року було призначено службове розслідування, за висновками якого підтверджено відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, яке закінчено 30.05.2018 року та наказом від 30.05.2018 року № 725 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. За таких обставин, доводи апелянта з приводу порушення строків накладення дисциплінарного стягнення спростовуються матеріалами справи.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що оскільки початок службового розслідування датується 10 травня 2018 року, що виключає підстави для зменшення премії в квітні місяці 2018 року за березень місяць, так як на квітень порушення ще не були встановлені, на що суд зазначає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 12 II Розділу «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» затвердженої наказом МВС України 06.04.2016 № 260, керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Таким чином, розмір премії встановлюється начальником УПП в Донецькій області ДПП з урахуванням особистого внеску в загальні результати служби.

Отже, оскільки перерахунок здійснюється у наступному місяці, зменшення виплати у квітні є обґрунтованим.

Що стосується повернення премії за травень, то матеріалами справи підтверджено, що у травні позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків згідно наказу, який позивачем не оскаржується та спростовується той факт, що на період відсторонення від виконання службових обов`язків позивач не виходив на чергування.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи відповідача, що інформація про відсутність скарг на такі дії позивача з боку громадян свідчить про підрив довіри до поліції і подальше небажання спілкуватися з представниками поліції, а відповідно до ст. 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до полції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 рок. у справі № 0540/5817/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: Л.В. Ястребова

Судді: І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв