Справа № 240/5482/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Житомир справа № 240/5482/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Капинос О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання відновити виплату пенсії та виплатити пенсію в сумі 2395,80 грн.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення з 01 жовтня 2018 року виплати призначеної за віком пенсії ОСОБА_1;

- визнати неправомірними дії Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не виплати за період з 01.06.2018. по 30.06.2018. в сумі 2395,80 грн. пенсії ОСОБА_1;

- визнати противоправним та скасувати розпорядження (рішення) Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призупинення (припинення) виплати пенсії ОСОБА_1;

- зобов'язати Новоград - Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити виплату ОСОБА_1, призначеної за віком пенсії з урахуванням заборгованості, що виникла з 01 жовтня 2018 року, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк" та утриматись від подальшого припинення її виплати;

- зобов'язати Новоград - Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.06.2018. по 30.06.2018. в сумі 2395,80 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк".

- стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі - 2000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою, у зв'язку з чим, отримує пенсію за новим місцем проживання та перебуває на обліку в Новоград - Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. Від відповідача дізналася про припинення пенсійних виплат з 01.06.2018 по 30.06.2018 та 01.10.2018, у зв'язку з чим, звернулася до відповідача із відповідною заявою на що отримала відповідь, що за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 виплата пенсії в сумі 2395,80 грн. буде проводитись на умовах окремого порядку. А з 01.10.2018 виплата пенсії припинена, оскільки, встановлено, що через пропускний пункт "Херсон" позивач перетнула Державний кордон України та станом 01.10.2018 відсутня інформація про в'їзд на територію України. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернулася до суду з позовом.

Ухвалою судді від 30.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 28.12.2018 призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 23.01.2019 12:00.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 15.01.2019 до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, відповідно яких заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення, проти позову заперечував та просив розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 23.01.2019 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача та представника третьої особи, суд встановив наступне.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою та на даний час перебуває на обліку в Новоград - Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

16.10.2018 позивач, у зв'язку з невиплатою пенсії за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 та у зв'язку з припиненням її виплати з 01.10.2018 звернулась із заявою до Пенсійного фонду України щодо виплати належних сум пенсії.

Листом від 07.11.2018 №Б-4644 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 виплата пенсії в сумі 2395,80 грн. буде проводитись на умовах окремого порядку. Виплата пенсії припинена з 01.10.2018 за рекомендацією, що надійшла від Міністерства фінансів згідно порядку проведення верифікації. Окрім цього, проінформовано, що в жовтні 2018 надійшли списки в яких зазначено, що 23.06.2014 року ОСОБА_1 через пропускний пункт "Херсон" перетнула Державний кордон України та станом на 01.10.2018. відсутня інформація про в'їзд на територію України.

Вважаючи дії відповідача щодо припинення виплати пенсії неправомірними, звернулася за захистом порушеного права до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Положеннями ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, положеннями ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ст.4 Закону №1058-IV передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до приписів ст. 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Як передбачено положеннями ст.49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Отже вказаною нормою визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Суд зазначає, що перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу у період з 01.06.2018 по 30.06.2018 припинено пенсійні виплати, з підстав наявності у відповідача інформації про те, що 23.06.2014 через пропускний пункт "Херсон" ОСОБА_1 перетнула Державний кордон України та станом на 01.06.2018 була відсутня інформація про в'їзд на територію України.

Однак, на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Новоград-Волинської міської державної адміністрації № 16 від 12.06.2018 року ОСОБА_1 з 01.06.2018 поновлено виплату пенсії.

Згідно пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2018 № 365 - орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Доказів виплати пенсії за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 суду надано не було, тому з урахуванням наведеного, позовні вимоги щодо зобов'язання Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині припинення виплати пенсії позивачу з 01.10.2018, суд зазначає наступне.

Як вбачається з пояснень представника відповідача, позивачу припинено виплату пенсії з 01.10.2018, оскільки в жовтні 2018 надійшли списки за рекомендацією Міністерства фінансів згідно порядку проведення верифікації, в яких було зазначено, що 23.06.2014 року через пропускний пункт "Херсон" ОСОБА_1 перетнула державний кордон України та станом на 01.10.2018 відсутня інформація про в'їзд на територію України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, представником відповідача суду надано не було.

Щодо вимоги про скасування розпорядження Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про припинення виплати пенсії ОСОБА_1, суд зазначає, відповідно до листа Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №238/07 від 16.01.2019, наданого відповідачем на вимогу суду, розпорядження (рішення) про припинення з 01.10.2018 виплати пенсії, у пенсійній справі позивача -ОСОБА_1 відсутнє. Тому, підстави для задоволення позову у вказаній частині відсутні.

Суд приходить до висновку, що припинення виплати позивачу Новоград-Волинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.10.2018 є неправомірним, оскільки не підтверджено належними та допустимим доказами.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення пенсійних виплат з 01.06.2018 по 30.06.2018 та з 01.10.2018, суд зазначає, що вони охоплюються обраним позивачем способом захисту, який полягає у зобов'язанні відновити виплату пенсії.

Стосовно вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Частиною 5 цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу викладених норм слідує, що витрати на правничу допомогу адвоката мають бути:

- пов'язаними з конкретною справою;

- співмірними із: складністю справи, що визначається предметом спору, обсягом дослідження доказів, тривалістю розгляду справи, тощо; ціною позову; обсягом наданих послуг, що має бути підтверджено актами наданих послуг, актами виконаних робіт, тощо; витраченим часом адвоката на надання правничої допомоги;

- підтверджені належними доказами, а саме: квитанцією до прибуткового касового ордера, платіжним дорученням з відміткою банку або іншим банківським документом, касовим чеком, тощо.

В контексті відшкодування витрат на правову допомогу у цій справі, суд зазначає, що з договору № 2011/3 та акту виконаних робіт неможливо встановити, в якій конкретній справі/позові надавались правничі послуги. В матеріалах справи відсутні акти прийому-передачі, з яких би вбачався обсяг наданих послуг та їх прийняття позивачем. Відсутні докази на підтвердження фактичного отримання коштів в сумі 2000,00 грн. адвокатом Говорун М.П. від ОСОБА_1

Крім того, слід зауважити, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, не потребує понесення значних правових витрат позивачем.

З огляду на вказане та недостатність безспірних доказів, які б підтверджували понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо їх стягнення в сумі 2000,00 грн.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 134, 194, 242-246, 255, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, м. Новоград-Волинський, Житомирська обл., 11708, ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій неправомірними, зобов'язання відновити виплату пенсії та виплатити пенсію в сумі 2395,80 грн.- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення з 01 жовтня 2018 року виплати призначеної за віком пенсії ОСОБА_1.

Визнати неправомірними дії Новоград - Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не виплати за період з 01.06.2018. по 30.06.2018. в сумі 2395,80 грн. пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Новоград - Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, м. Новоград-Волинський, Житомирська обл., 11708, ) відновити виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) , призначеної за віком пенсії з урахуванням заборгованості, що виникла з 01 жовтня 2018 року.

Зобов'язати Новоград - Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, м. Новоград-Волинський, Житомирська обл., 11708, ) виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) пенсію за період з 01.06.2018. по 30.06.2018. в сумі 2395,80 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос