Справа № 826/2969/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2969/18 Суддя першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційної скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ПФ в м. Києві) про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФ в м. Києві щодо непроведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;

- зобов'язання ГУ ПФ в м. Києві відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та на підставі довідки МВС України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії провести перерахунок пенсії з 01.01.2016 року з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, як це передбачено зазначеною статтею;

- зобов'язання ГУ ПФ в м. Києві нарахувати та виплатити одноразово своєчасно недоотримані суми пенсії за минулий час з січня 2016 року без обмеження будь-яким строком;

- встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання ГУ ПФ в м. Києві подати звіт про виконання рішення суду в установлений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, які за своїми складовими є ідентичним грошовому забезпеченню колишніх працівників міліції, є безумовною підставою для перерахунку пенсії Позивача з моменту виникнення в останнього такого права - 01.01.2016 року. Невиконання відповідного обов'язку Відповідачем після отримання довідки про розмір грошового забезпечення Позивача свідчить про протиправну бездіяльність останнього, що згідно практики Європейського суду з прав людини, не може бути виправдана відсутністю фінансування. Крім того, суд підкреслив, що дана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 року у справі №820/6514/17.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, з посилання на рішення Верховного Суду від 12.03.2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а, зазначає, що набавка за виконання особливо важливих завдань, яку, можливо, отримував Позивач на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії, не виплачувалася, а відтак її не належить брати до уваги при перерахунку пенсії. Крім того, з посиланням на згадане рішення суду касаційної інстанції, наголошує, що розмір премії для перерахунку пенсії враховується у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, в якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою. Також звертає увагу, що Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову №103, якою було врегульовано порядок перерахунку пенсій, у зв'язку з чим зобов'язання ГУ ПФ у м. Києві здійснити її виплату з 01.01.2016 року не відповідає нормам матеріального права. Окремо вказує на те, що Верховний Суд України у постановах від 24.03.2015 року у справі №21-66а14 та від 26.05.2015 року у справі №21-199а15 прийшов до висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Після усунення визначених в ухвалі від 15.11.2018 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити без змін рішення суду першої інстанції з підстав, що Окружний адміністративний суд міста Києва, розглянувши документи та матеріали, ухвалив рішення, яке повністю відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції, Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ у м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 58% грошового забезпечення. Дані обставини сторонами не оспорюються.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення поліцейських ГУ ПФ у м. Києві листом від 19.12.2017 року №32011/03/О-3516 (а.с. 12) повідомило останню про те, що перерахунок пенсії буде проведено після отримання відповідних бюджетних асигнувань. Крім того, до вказаного листа Відповідачем було додано копію довідки від 29.05.2017 року №22/6-2770 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, складеної Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 11).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ряду положень Закону України «Про Національну поліцію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки чинним законодавством передбачено право особи на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням складових грошового забезпечення поліцейських, яке не може бути поставлено у залежність від наявності бюджетного фінансування.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Частиною 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно абз. 2 п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, Позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988.

Зі змісту Порядку №45 випливає, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які маю прав на пенсію. На підставі такого рішення Міністерство внутрішніх справ України повинно повідомити у п'ятиденний строк Пенсійний фонд України про підстави для перерахунку пенсій відповідним категоріям осіб, а останній, в свою чергу повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від МВС України своїм головним управлінням в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсія яких підлягає перерахуванню. Після складання таких списків та подання їх відповідним органам, уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФ України. Довідки видаються на осіб, які звільненні із служби.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, зі змісту доданої до листа Відповідача від 19.12.2017 року №32011/03/О-3516 довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 29.05.2017 року №22/6-2770 вбачається, що остання надійшла до ГУ ПФ у м. Києві 30.06.2017 року, тобто до моменту звернення ОСОБА_2 із заявою про перерахунок пенсії, відтак правових підстав для нездійснення такого перерахунку у суб'єкта владних повноважень не було.

При цьому, викладене у даному листі твердження ГУ ПФ у м. Києві про те, що питання перерахунку та виплати перерахованих пенсій буде забезпечено після виділення коштів з Державного бюджету України, є необґрунтованим з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у справах «Качко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України» зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

З урахуванням наведеного, оскільки інших підстав відмови у перерахунку пенсії у відповіді ГУ ПФ у м. Києві не зазначено, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

У контексті наведеного колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, оскільки у листі від 19.12.2017 року №32011/03/О-3516 ГУ ПФ у м. Києві повідомило про неможливість проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 виключно з підстав відсутності відповідного бюджетного асигнування, доводи Апелянта про невірне зазначення у довідці Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 29.05.2017 року №22/6-2770 складових грошового забезпечення судовою колегією відхиляються з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України.

Посилання ГУ ПФ у м. Києві на правові позиції Верховного Суду України, викладені у постанові від 24.03.2015 року у справі №21-66а15 та у постанові від 26.05.2015 року у справі №21-199а15, є недоречними у межах розгляду даної справи, оскільки у даному рішенні судом було усунуто розбіжності щодо неоднакового застосування положень Закону України «Про виконавче провадження», а не дослідження питання залежності права особи на перерахунок пенсії від бюджетного фінансування.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, оскільки положеннями ч. 3 ст. 51 вказаного Закону не передбачено обмеження строку перерахунку пенсії, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність його проведення з 01.01.2016 року.

Даний висновок Окружного адміністративного суду міста Києва узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 15.02.2018 року у зразковій справі №820/6514/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Надаючи оцінку доводам ГУ ПФ у м. Києві про відсутність підстав для проведення ОСОБА_2 виплати пенсії з 01.01.2016 року з огляду на встановлення постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 інших строків здійснення таких виплат, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» регламентовано особливий порядок, процедуру та етапи перерахунку пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2018 року.

Разом з тим, як було встановлено раніше, право на перерахунок пенсії виникло у Позивача на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей». Постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103 (далі - Постанова №103) не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

При цьому Відповідач не врахував, що звернення Позивача із вказаним позовом 21.02.2018 року та виникнення спірних правовідносин, починаючи з 01.01.2016 року, унеможливлює застосування до них положень нормативного акту, який набрав чинності 24.02.2018 року.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, право на перерахунок пенсії виникло на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», а не Постанови № 103, а тому таке право на перерахунок саме з 01.01.2016 року є абсолютним та не може відстрочуватися в часі, а наведені правила щодо відстрочення виплат не мають правового значення в силу вищенаведених вище вимог Закону.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 30» січня 2019 року.