Справа № 826/14379/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2019 року №826/14379/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доОболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у внесенні змін до актового запису про народження в частині зміни імені (прізвища, власного ім'я, по-батькові) з ОСОБА_1 на ОСОБА_2;

- зобов'язати Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни до актового запису про народження в частині зміни імені (прізвища, власного ім'я, по-батькові) з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача, що полягають у відмові позивачеві в зміні ім'я по-батькові, оскільки 16.05.2013 Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі «Гарнага проти України» (заявниця стверджувала, що державні органи влади втрутилися в її приватне життя, відхиливши її заяву про зміну по-батькові), яким встановлено порушення Україною статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №826/14379/18 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що чинним законодавством України не передбачено можливість зміни особою ім'я по-батькові на власний розсуд, крім того, будь-які зміни до актового запису проводить виключно відділ державної реєстрації актів цивільного стану, на зберіганні в якому знаходиться актовий запис, в даному випадку це - Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Позивач надав суду додаткові пояснення, в яких заначив, що вважає свій позов законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню відповідно до вимог чинного законодавства України.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, отримання відзиву по справі та відповіді на відзив (додаткових пояснень).

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.08.2018 звернувся до Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про зміну імені, в якій просив внести зміни до актового запису про народження в частині зміни імені (прізвища, власного ім'я, по-батькові) з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.

Висновком Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 21.08.2018 №116/16.7-70 позивачеві відмовлено у зміні імені (прізвища, власного ім'я, по-батькові) з ОСОБА_1 на ОСОБА_2, оскільки чинним законодавством не передбачено можливість зміни особою по батькові на власний розсуд.

Позивач, не погоджуючи з відмовою Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у зміні імені, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, а також відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулює Закон України від 01.07.2010 №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі по тексту - Закон».

Відповідно до статті 6 Закону, Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Зі змісту частини другої статті 22 Закону вбачається, що Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 (далі за текстом - Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 1.5 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово-експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника).

В силу пункту 1 Положення про паспорт громадянина України, про свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 за №2503-ХІІ, Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно з частиною 1 статті 147 Сімейного кодексу України по батькові дитини визначається за іменем батька.

Так, з копії паспорта позивача серії НОМЕР_1, виданого Ленінським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 01.02.2016 на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що по батькові позивач "ОСОБА_1", так як ім'я батька, вказаного у свідоцтві про народження дитини, "ОСОБА_3" (ОСОБА_3).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2007 №2-895/07 батьків позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав у відношенні, зокрема, неповнолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, позивач наголошує на тому, що біологічні батьки позивача з моменту народження останнього відмовились від нього, не цікавились його життям та не брали жодної участі в його вихованні та утриманні. Все своє свідоме життя позивач прожив без своїх біологічних батьків, позивач їх не знає та не має почуття любові та пошани до останніх.

Також, позивач стверджує, що у підлітковому віці істотне значення на формування його загальнолюдських цінностей, таких як: доброта, чесність, порядність, справедливість, співчуття, вчинили такі люди, як співробітник Молочанської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат для дітей-сиріт позбавлених батьківського піклування на ім'я ОСОБА_6, а також всесвітньо відома співачка із Данії на ім'я ОСОБА_5.

Відповідач, в свою чергу, обґрунтовує свою відмову положеннями норми статті 295 Цивільного кодексу України, згідно яких фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє прізвище та (або) власне ім'я за згодою батьків або одного з них у разі, якщо другий з батьків помер, визнаний безвісно відсутнім, оголошений померлим, визнаний обмежено дієздатним, недієздатним, позбавлений батьківських прав щодо цієї дитини, а також якщо відомості про батька (матір) дитини виключено з актового запису про її народження або якщо відомості про чоловіка як батька дитини внесені до актового запису про її народження за заявою матері.

У разі якщо над фізичною особою, яка досягла чотирнадцяти років, встановлено піклування, зміна прізвища та (або) власного імені такої особи здійснюється за згодою піклувальника.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені або виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження.

Прізвище, власне ім'я та по батькові фізичної особи можуть бути змінені у разі її усиновлення, визнання усиновлення недійсним або його скасування відповідно до закону.

Прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, державні органи розтлумачили положення Цивільного кодексу України - можливість зміни по батькові, якщо її батько змінив ім'я - як чітку вказівку на те, що зміна імені батьком особи є єдиною можливою підставою для зміни по батькові відповідної особи.

Разом з тим, суд наголошує на наступному.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, 16.05.2013 Європейський суд ухвалив рішення у справі "Гарнага проти України" № 20390/07, яким постановив, що Україна порушила стосовно заявниці статтю 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року №ETS № 005 (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, якою кожному гарантується право на повагу до приватного і сімейного життя.

Рішення Європейського суду набуло статусу остаточного 16.08.2013.

Відповідно до положень статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд у своєму рішенні зазначив, що в особи можуть існувати справжні причини, щоб бажати змінити своє ім'я, а законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації та зв'язку носіїв певного імені з сім'єю. Державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї відмови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося необхідним у демократичному суспільстві.

У рішенні Європейського суду йдеться й про те, що коли особа в Україні досягає достатньо дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім'я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якого походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв'язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим.

Європейський суд констатував, що за майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством. Крім того, державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення заявниці її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Державні органи не виконали своє позитивне зобов'язання щодо забезпечення права заявниці на повагу до її приватного життя.

Європейський суд одноголосно постановив, що було порушення статті 8 Конвенції.

У відповідності до статей 2, 10 Закону України від 23.02.2006 №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і пункту 1 статті 46 Конвенції рішення Європейського суду є обов'язковими для виконання.

Відповідно до пункту 2.13.2 згаданих вище Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: постанова адміністративного суду.

При цьому, твердження відповідача стосовного то, що будь-які зміни до актового запису проводить виключно відділ державної реєстрації актів цивільного стану, на зберіганні в якому знаходиться актовий запис, суд відхиляються, оскільки відповідно до частини третьої статті 22 Закону, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

При цьому, згідно з пунктом 2.1 Правил, Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Відтак, враховуючи наведене вище, проаналізувавши матеріали адміністративної справи, враховуючи обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, беручи до уваги висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Гарнага проти України», суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно було відмовлено у зміні імені (прізвища, власного ім'я, по-батькові) позивача з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у внесенні змін до актового запису про народження в частині зміни імені (прізвища, власного ім'я, по-батькові) з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.

Зобов'язати Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни до актового запису про народження в частині зміни імені (прізвища, власного ім'я, по-батькові) з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.