Справа № 810/4328/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м.Київ № 810/4328/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у порядку письмового за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації про зобов'язання Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації поновити позивачу і членам його сім'ї довічну 50- процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, без обмеження нормами споживання та середньомісячним сукупним доходом на підставі Рішення Конституційного Суду №10-рп/2008 від 22.05.2008, починаючи з 01.05.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 відкрито провадження в адміністративній справі №810/4328/18, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що у період з 01.07.1990 по 01.07.2008 він проходив службу в органах внутрішніх справ та на підставі наказу Головного управління МВС у Київській області від 30.06.2008 №358 о/с був звільнений зі служби у запас на пенсію.

Позивач зауважив про те, що відповідно до довідки Головного управління МВС України у Київській області від 16.12.2009 №П-477 ОСОБА_1 та членам його сімї було довічно встановлено 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг та палива, передбачену Законом України «Про міліцію», якою позивач користувався до 15.10.2015.

Позивач вказав, що з 15.10.2015 по травень 2018 року йому була нарахована субсидія по оплаті за комунальні послуги.

Позивач зазначив, що він звернувся до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації із листом від 07.08.2018, у якому просив відновити йому 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг та палива.

Відповідач листом від 15.08.2018 №01-20/989 відмовив позивачу у відновленні відповідної знижки, мотивуючи це тим, що відповідно до пп.1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію», а тому ОСОБА_1, відповідно, втратив право на пільгу. Проте, позивач не погоджується з відмовою відповідача, оскільки внесення змін до ст.22 Закону України «Про міліцію» та подальше скасування вказаного нормативно-правового акта у звязку із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» не може бути підставою для позбавлення позивача права на отримання відповідної пільги.

Крім того, позивач наголосив, що відповідно до Конституції України при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі закони та інші нормативно-правові акти не може бути звужено обсяг прав громадян.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що починаючи з 07.11.2015 у звязку з набуттям чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», відповідно до ст.22 якого позивач мав право на 50 відсоткову знижку по оплаті комунальних послуг жилої площі, опалення, електроенергії за встановленими нормами.

Відповідач вважає, що оскільки Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено такий вид пільги для колишніх працівників міліції, то з 07.11.2015 позивач втратив право на отримання відповідної пільги.

Присутній у судовому засіданні 02.10.2018 позивач підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

У судове засідання, призначене на 22.11.2018, сторони не зявились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності.

02.10.2018 позивач подав на адресу суду клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Крім того, 12.11.2018 позивач подав через канцелярію суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі.

Частиною 3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи клопотання позивача, протокольною ухвалою суду від 22.11.2018 було постановлено здійснити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 01.07.1990 по 01.07.2008 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується трудовою книжкою БТ-І №7007348 від 05.08.1981 (а.с.38-46) та послужним списком позивача (а.с.51-54)

Так, наказом Головного управління МВС України в Київській області від 30.06.2008 №358 о/с підполковника міліції ОСОБА_1 (Р-056823), помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової часини штабу Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п.64 «Б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (через хворобу) з 01.07.2008 (а.с.15).

Відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в Київській області було видано позивачу довідку від 16.12.2009 №П-477, в якій зазначено, що відповідно до Закону України «Про міліцію», введеного в дію Постановою Верховної Ради України від 25.12.1990 №583-ХІІ ОСОБА_1 та члени його сімї мають право на 50- процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг , а також палива.

У довідці вказано, що вона видається довічно (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.05.2006 позивач є власником житлового будинку за адресою: Київська обл., Фастівський р-н., с.Велика Мотовилівка, вул.Фастівська, буд.68, загальною площею 74,3 кв.м. (а.с.55).

Відповідно до рахунку ПАТ «Київобленерго» Фастівського РП за вересень 2015 року, сформованого за адресою: Київська обл., Фастівський р-н., с.Велика Мотовилівка, вул.Фастівська, буд.68, розрахунок комунальних платежів за електроенергію за вересень 2015 року здійснений із урахуванням пільги у розмірі 50% з ПДВ (а.с.60).

Відповідно до повідомлень про надання субсидій №02761 позивачу була нарахована субсидія зі сплати житлово-комунальних послуг, нарахованих ТОВ «Київоблгаз збут» та ПА «АЕС Київобленерго» (а.с.110-111).

Так, відповідно до рахунку ПАТ «Київобленерго» Фастівського РП за жовтень 2015 року, сформованого за адресою: Київська обл., Фастівський р-н., с.Велика Мотовилівка, вул.Фастівська, буд.68, розрахунок комунальних платежів за електроенергію за жовтень 2015 року здійснений із урахуванням субсидії (обовязкова плата 53,63 грн.) з ПДВ (а.с.59).

Згідно з рахунку ТОВ «Київоблгаз збут» на оплату послуг з газопостачання за жовтень 2015 року № від 06.11.2015 позивачу нарахована субсидія зі сплати житлово-комунальних послуг із газопостачання (а.с.112).

У позовній заяві позивач зазначив, що з травня 2018 року йому припинили нарахування субсидії у звязку із підвищенням пенсії для пенсіонерів МВС.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації із заявою від 07.08.2018, у якій просив відповідача відновити йому 50 % знижку за користування житлом та комунальними послугами згідно з довідкою, яка була видана ОСОБА_1 під час виходу на пенсію (а.с.12). Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації листом від 15.08.2018 №01-20/989 повідомило позивачу про те, що з 22.12.2009 ОСОБА_1 перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків, як «міліціонер на пенсії» згідно Закону України «Про міліцію» та користувався 50-відсотковою знижкою на житлово-комунальні послуги, але відповідно до пунктів 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію». Таким чином, особи, які мали право на пільги згідно із Законом України «Про міліцію» з 07.11.2015 втратили право на пільги (а.с.13). Не погоджуючись з відмовою позивача у відновленні ОСОБА_1 50% знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, позивач звернувся з даним позовом до суду про зобовязання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст. 22 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII (далі-Закон №565, в редакції, яка була чинна до 01.01.2008 року) працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

При цьому частина 6 статті 22 Закону №565 встановлювала, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI, яким було внесено зміни до ст.22 Закону №565. Закон №107-VI набув чинності з 01.01.2008.

Так, частиною 4 ст.22 Закону №565 (в редакції від 01.01.2008) передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в межах норм, встановлених законодавством При цьому, частина 7 статті 22 Закону №565 встановлювала, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано неконституційними окремі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року N 107-VI, у т.ч. і до Закону №565, а тому з 22 травня 2008 року відновила дію редакція цих частин Закону №565, яка діяла до 01.01.2008 року.

Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року, який набрав чинності 01.04.2014, у статті 22 Закону України «Про міліцію» частину четверту викладено у такій редакції: «Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством». Також частини шосту та сьому Закону №565 викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 1 розділу I Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015, у Законі України «Про міліцію» частину сьому статті 22 викладено у наступній редакції: «Установити, що пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

04.06.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №389, якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, яка набрала чинності з 01.07.2015. Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку його дія поширюється, зокрема, на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (у тому числі звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї» від 27.01.2016 №36, яка набрала чинності з 02.02.2016, до пункту 2 зазначеного Порядку було внесено зміни та виключено слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні)» виключено.

02.07.2015 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі Закон №580-VIII), який набрав чинності 07.11.2015.

З прийняттям Закону №580-VIII втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Згідно з абзацом 2 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №580-VIII (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» від 29.01.2003 № 117 (далі-Постанова №117) Міністерство соціальної політики України зобов'язано забезпечити включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, інформацію про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, у тому числі й відповідно до Закону України «Про міліцію». З 30.12.2016 року Постановою Кабінету Міністрів України № 986 від 21.12.2016 року в зазначений пункт були внесені зміни, відповідно до яких Закон України «Про міліцію» виключений з переліку законів, відповідно до яких визначаються особи, які мають право на пільги за соціальною ознакою.

Пунктом 4 Постанови №117 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 56 від 08.02.2017 року (чинна з 10.02.2017 року), визначено, що установи Міністерства внутрішніх справ зобов'язані передати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад інформацію про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, перебувають або перебували на обліку у зазначених органах, закладах і установах.

Пунктом 3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 року, управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (уповноважені органи) ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; та вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги. Таким чином, з 7 листопада 2015 року у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», внаслідок чого особи, які користувалися пільгами згідно із Законом України «Про міліцію», з 7 листопада 2015 року втратили право на пільги, зокрема, на 50-процентну знижку по оплаті жилої площі та комунальних послуг.

Оскільки саме пільги по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в Законі України «Про Національну поліцію» не передбачені, відсутні встановлені Законом підстави для поновлення позивачу пільг, на які він мав право і якими користувався відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію».

При цьому суд звертає увагу на те, що Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, на яке посилається позивач в своєму позові, в даному випадку не може бути застосоване до спірних правовідносин, оскільки воно не стосується питання втрати чинності Законом України «Про міліцію».

Крім того, Закон України «Про Національну поліцію» не містить норми, яка передбачає надання колишнім працівників органів внутрішніх справ, членам їхніх сімей пільги на оплату житлово-комунальних послуг, які позивач мав відповідно до Закону України «Про міліцію», а тому відсутні законні підстави для їх поновлення, що в свою чергу свідчить про правомірність дій відповідача в частині припинення виплати вищезазначених пільг з 07 листопада 2015 року.Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17.04.2018 (справа №243/4524/16-а) та від 20.02.2018 (справа №484/655/16-а).

Суд звертає увагу, що в силу вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, спростовуючи доводи позивача про те, що діями відповідача звужено соціальні права позивача на пільги, тоді як Конституцією України не допускається звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод, суд зазначає, що при прийнятті Закону України «Про Національну поліцію», на підставі якого втратив чинність Закон України «Про міліцію», встановлено нові соціальні гарантії для поліцейських, які поширюють свою дію і на колишніх працівників міліції, які мають право на пільги та соціальний захист, передбачений Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження позиції щодо наявності підстав для поновлення пільги, передбаченої ст.22 Закону №565.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення підписано 28.01.2019 р.

Суддя Кушнова А.О.