Справа № 826/9649/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2019 року № 826/9649/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

при секретарі судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
за участю представників:

від позивача - Бондаренко Г.П.;

від відповідача - Щуренко Ю.С.;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 18 липня 2017 року та № від 18 липня 2017 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту №455/26-15-14-04-04/36964133 від 06 липня 2017 року, складеного відповідачем за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом-постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» за період з 01 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, на підставі якого відповідачем винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 18 липня 2017 року, зроблені поспіхом, без об'єктивного аналізу усіх обставин та документів, виключно на підставі припущень та суб'єктивного інтерпретування деяких документів, які не мають відношення до господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №5209 від 05 червня 2017 року та направлень №605/26-15-14-04-04 та №606/26-15-14-04-04 від 22 червня 2017 року уповноваженими особами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом-постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» за період з 01 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року.

Вказаною перевіркою, результати якої оформлені актом №455/26-15-14-04-04/36964133 від 06 липня 2017 року, встановлено порушення: пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на 1927561 грн. за жовтень 2016 року, завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та сумою від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 197233 грн. за жовтень 2016 року.

На підставі акту №455/26-15-14-04-04/36964133 від 06 липня 2017 року Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення № та № 18 липня 2017 року, якими Товариству з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» визначено грошове зобов'язання в розмірі 2409451,00 грн. та визначено суму завищення від'ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 197233,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з висновками, викладеними в акті №455/26-15-14-04-04/36964133 від 06 липня 2017 року, на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № 18 липня 2017 року, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI.

Відповідно до визначень, наведених у ст. 14 Податкового кодексу України та у ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (тут і надалі - нормативно-правові акти в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період; бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу; основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік); розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, наведені у ст. 44 Податкового кодексу України.

Згідно п. 44.1 вказаної статті, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, згідно наведеного, до обов'язків платників податків відноситься ведення обліку тих показників податкової звітності, що пов'язані з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі документів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, забороняється формування таких показників на підставі даних, не підтверджених відповідними документами.

Первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об'єкта оподаткування.

В свою чергу, фактичне здійснення господарської операції повинно викликати зміни в структурі активів, зобов'язань та власному капіталі підприємства, а отже може слугувати її підтвердженням.

У листі від 21.11.2016 р. № 20011/5/99-99-10-01-16 ДФС України зазначає, що висновок про реальність господарської операції для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об'єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

Відповідно до матеріалів справи, стосовно встановлених уповноваженими особами відповідача порушень законодавства, що призвели до нарахування податкових зобов'язань у відношенні позивача, вбачається, що висновок про дані порушення зроблено на підставі перевірки повноти і своєчасності відображення в обліку та звітності операцій по розрахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпробудмонтаж» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія - Люкс», а саме у зв'язку з неможливістю здійснення господарських операцій між Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпробудмонтаж» з вище зазначеним контрагентом з ідентифікованим товаром (роботами, послугами) за відсутності факту (джерела) його законного введення в обіг та використанням даних контрагентів виключно з метою отримання готівкових коштів у значних розмірах.

На думку відповідача, недійсність господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» за договорами поставки від 15 вересня 2016 року №150916 та від 10 жовтня 2016 року №101016 полягає в тому, що стосовно останніх наявна інформація про ознаки можливої фіктивності даних контрагентів та/або їх відношення до таких контрагентів, відсутність технічної можливості для здійснення задекларованих господарських операцій та працівників.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» 09 червня 2016 року визнано переможцем в тендері на закупівлю робіт та послуг, що був оголошений ПАТ «Укртрансгаз», укладено договір про закупівлю робіт № від 05 липня 2016 року, за яким позивач, як підрядник зобов'язується виконати технічне переоснащення системи теплопостачання Харківського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів та договір закупівлі № від 29 липня 2016 року, за яким позивач, як підрядник, зобов'язується виконати капітальний ремонт системи автоматичного керування газорозподільної станції №2 міста Одеси.

Для виконання умов вищезазначених договорів Товариством з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» укладено наступні угоди.

Відповідно до умов договору поставки від 15 вересня 2016 року №150916 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» з однієї сторони (Покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» з іншої сторони (Постачальник) в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов'язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов'язується купити (прийняти та оплатити) обладнання, яке вказане у специфікаціях.

Умови даного договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року).

Постачальник зобов'язується поставити товар покупцю на умовах СРТ - «Місце призначення згідно специфікації».

Загальна сума договору складає 42480000,00 грн. в тому числі ПДВ 7080000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» документально оформило видаткову накладну №2 та податкову накладну №1 для Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» та від 27 жовтня 2016 року на загальну суму 8717374,6 грн., в тому числі ПДВ 1452895,77 грн.

Суму податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включено до податкового кредиту у жовтні 2016 року, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість.

Відповідно до умов договору поставки від 10 жовтня 2016 року №101016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» з однієї сторони (Покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» з іншої сторони (Постачальник), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов'язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов'язується купити (прийняти та оплатити) обладнання, яке вказане у специфікаціях.

Умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року).

Постачальник зобов'язується поставити товар покупцю на умовах СРТ - «Місце призначення згідно специфікації».

Загальна сума договору орієнтовно складає 4200000,00 грн. в тому числі ПДВ 700000,00 грн.

Датою поставки «Товарів» є дата виписки видаткової накладної на відпуску товарів.

За поставлені товари Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» документально оформлено видаткову накладну №9 та податкову накладну №8 від 27 жовтня 2016 року на загальну суму 4031389,51 грн., в тому числі ПДВ 671898,25 грн.

Суму податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включено до податкового кредиту у жовтні 2016 року, яка відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2016 року.

В підтвердження здійснення оплати за поставлений товар позивачем надано банківські виписки та платіжні доручення.

Так в ході аналізу податкової інформації, зібраної Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві по контрагентам-постачальникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж», встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» зареєстровано в Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Центральне відділення), основний вид діяльності - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; відповідно до відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам, на підприємстві один працівник в особі директора. Відповідно до фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва, встановлено відсутність інформації про наявність основних засобів, а саме, складських приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, а також, устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Остання подана звітність до органів Державної фіскальної служби України за березень 2017 року.

Аналізом звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» та наявної податкової інформації, встановлено факт формування податкових зобов'язань по операціях за участі в ланцюгу фіктивного введення в обіг товарів, що свідчить про відсутність фактичного здійснення операцій та формування підприємством штучного податкового кредиту на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія Люкс» документально оформлено придбання котельні КМ-2-700 Т-Гн від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Еліт», якою в свою чергу, документально оформлено придбання вказаного товару в Товариства з обмеженою відповідальністю «СіТі Преміум Груп».

Товариство з обмеженою відповідальністю «СіТі Преміум Груп» зареєстровано в Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Центральне відділення), остання подана звітність з податку на додану вартість за січень 2017 року без ознак фінансово-господарської діяльності.

В адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «СіТі Преміум Груп» в єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано 77 податкових накладних з 12 жовтня 2016 року по 17 січня 2017 року, проте, придбання котельні КМ-2-700 Т-Гн в контрагентів-постачальників не встановлено.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» подано до перевірки акт прийняття-передачі технічної документації на котельну транспортабельну КМ-2-700-Т-Гн від 28 жовтня 2016 року №1 від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазтех» (без вказаного ЄДРПОУ) до представника Харківського ЛВУМГ. Згідно єдиного реєстру податкових накладних, в ланцюгу постачання вказаного товару відсутній виробник або контрагенти, зазначені в акті приймання-передачі.

Відповідач поставив під сумнів реальність вчинення господарської операції між позивачем та ТОВ «Факторія Люкс» в зв'язку з відсутністю технічної можливості та працівників на вчинення вказаної вище господарської операції, з чим суд погоджується.

Відповідно до укладеного договору поставки від 15 вересня 2016 року №150916, саме постачальник - ТОВ «Факторія-Люкс» мав поставити позивачу товар на умовах СРТ - «Місце призначення згідно специфікації». При цьому, в специфікації № 1 від 29 вересня 2016 року таким місцем визначено м. Київ. Також, відповідно до п. 5.6. Договору поставки від 15 вересня 2016 року №150916 в момент отримання товарів Постачальник надає Покупцю на товар, що поставляється , документи відповідно до законодавства, в тому числі: - рахунок-фактура; - видаткові накладні; - податкові накладні; - товарно-транспортні накладні; сертифікати якості, паспорта, тощо.

Згідно з розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу від 14 жовтня 1997 року №363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з п. 8.26 Правил №363 вантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.

Відповідно до п. 11.1 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є ТТН.

Позивачем не надано товарно-транспортних накладних від ТОВ «Факторія-Люкс».

В той же час, товар за договором поставки від 15 вересня 2016 року №150916, а саме котельня КМ-2-700 Т-Гн-Колві 300, самостійно відвантажена та доставлена позивачем зі складів ТОВ «Нафтогазтех» (яке, згідно задекларованих документів, виготовляло котельню на замовлення ТОВ «Факторія-Люкс») до філії УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Зважаючи на наведене, на думку суду, втрачається сенс укладення саме договору поставки з підприємством, основний вид діяльності якого оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, та в якого відсутні будь-які технічні можливості, засоби, транспорт, складські приміщення, працівники (1 особа - директор), - і при цьому самостійно, всупереч умовам укладеного договору, відвантажувати та поставляти товар.

Наведене свідчить про декларування господарської операції лише на папері, з метою отримання податкової вигоди.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс» документально оформлено придбання сервоприводу АРД в комплекті: редуктор-задатчик Р3-2.00.00.00, привід з фланцем та муфтою, манометр, датчик надлишкового тиску від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБК «Новострой».

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПБК «Новострой» зареєстровано в Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Центральне відділення), відповідно до відомості про нарахування заробітної плати, працюючих одна особа, основні засоби відсутні.

До перевірки та до суду не надано товарно-транспортні накладні чи будь-які інші підтверджуючі документи щодо транспортування котельні КМ-2-700-Т-Гн та сервоприводу в комплекті від Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс», що прямо передбачено умовами договору поставки №150916 від 15 вересня 2016 року.

В спростування даного факту, позивач зазначив, що перевезення сервоприводів відбувалось директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» на власному транспортному засобі, а тому товарно-транспортні накладні не складались.

Проте, умовами договору поставки №101016 від 10 жовтня 2016 року та специфікацією №1 від 10 жовтня 2016 року покладено обов'язок поставити товар покупцю на умовах СРТ «Carriage Paid To» - «Місце призначення згідно специфікації» на продавця, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс».

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» не надано до перевірки документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорт якості, тощо), наявність яких передбачена пунктом 5.6 договорів поставки №150916 від 15 вересня 2016 року та №101016 від 10 жовтня 2016 року.

Більше того, у відзиві та в судовому засіданні представник відповідача наголосив на тому, що Договір поставки №150916 укладено 15 вересня 2016 року, де зазначено реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія-Люкс», а саме значиться номер рахунку підприємства, відкритого в ПАТ «Діамантбанк» за №8325, який відкритий згідно відомостей банківської установи лише 17 жовтня 2016 року, що свідчить, на думку представника відповідача, про фіктивність укладеного договору.

Згідно частини першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На думку колегії суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27.03.2012 р. №21-737во10, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку. Предмет доказування у таких справах становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивача.

Позивачем надано копії договорів, видаткові накладні, платіжні доручення, акт здачі-приймання робіт та інші документи в підтвердження реальності здійснення господарських операцій між ним та вищевказаним контрагентом.

Відповідачем згаданий висновок про наявність порушень законодавства, що призвели до нарахування податкових зобов'язань у відношенні позивача, зроблено на підставі аналізу відомостей з Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН), Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно контрагентів позивача та/або їх відношенні до певних контрагентів.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 22.09.2015 р. №21-1359а15 договори, видаткові накладні, податкові накладні та рахунки-фактури не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими ДПІ фактами щодо фіктивної діяльності спірних постачальників свідчить про безтоварність розглядуваних операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Дана позиція, в свою чергу, також знайшла відображення в постанові Верховного Суду України від 22.11.2016 р. №826/11397/14, яка у тому числі містить висновки про те, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналізуючи наведене в сукупності, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, суд робить висновок про те, що надані позивачем матеріали не є беззаперечним доказом реальності його господарських операцій у відношенні з відповідними контрагентами, оскільки їх підтвердженням, а отже і правомірністю складання первинних документів за результатами такої діяльності, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивача.

Останнє, в свою чергу, було надано відповідачем, а саме наведені вище факти щодо неможливості здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, у звязку з відсутністю матераільно-технічних можливостей, основних засобів, транспорту, працівників та факту (джерела) законного введення ним в обіг відповідних товарів (послуг) та їх використанням виключно з метою отримання готівкових коштів у значних розмірах.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а відтак відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач виконав покладений на нього обов'язок.

Керуючись статтями 2, 77, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпромбудмонтаж» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 18 липня 2017 року та № від 18 липня 2017 року відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст рішення складено 28 січня 2019 року.