Справа № 822/1720/18
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1720/18

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

23 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року (прийняте у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

позивач 11.05.2018 звернувся із адміністративним позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- стягнути з відповідача на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції за звітний 2016 рік у розмірі 6875,00 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2016 рік у розмірі 1591,20 грн.;

- стягнути з відповідача на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції за звітний 2017 рік у розмірі 43533,33 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2017 рік у розмірі 653 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "АПК Колос-Агро" на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції за звітний 2016 рік у розмірі 6875 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2016 рік у розмірі 1591 грн. 20 коп.

Стягнуто з ТОВ "АПК Колос-Агро" на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції за звітний 2017 рік у розмірі 21766 грн. 66 коп. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2017 рік у розмірі 326 грн. 50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні адміністративного позову та прийняти в цій частині нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що відділенням Фонду правильно були пораховані адміністративно-господарські санкції та пені за звітний 2017 рік.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" є юридичною особою, код ЄДРПОУ - 38668129, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2016 рік складала 12 чоловік, а за 2017 рік 15 чоловік.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій, чисельність інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до нормативу на вказаному підприємстві - 1 чол.

Фактично у Товаристві з обмеженою відповідальністю "АПК Колос-Агро" особи з інвалідністю не працюють.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що при обрахунку адміністративно-господарських санкцій за звітний 2017 рік позивачем допущено помилку в частині здійснення обрахунку виходячи з розміру середньої річної заробітної плати, а не в розмірі половини середньої річної заробітної плати, як передбачає ст. 20 Закону №875-XII.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991 (далі - Закон №875-XII) вказано, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону (ч. 11 ст. 19 Закону №875-XII).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 20 Закону №875-XII, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Частиною 3 ст. 18-1 Закону № 875-ХІІ встановлено, що державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Згідно абз. 3 п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 (далі - Порядок №70), інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно відомостей, які містяться в Акті за результатами проведення перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю встановлено, що:

- середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача у 2016 році становить 12 осіб, а у 2017 році становить 15 осіб;

- фактично працює інвалідів 0 одиниць;

- норматив робочих місць 1 одиниця.

Відповідно до листа Ізяславського районного центру зайнятості №451 від 03.05.2018 відповідачем звітність форми №3-ПН до центру зайнятості взагалі не подавалась.

Отже, відповідач не здійснив передбачені законом заходи щодо створення робочого місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, а також у визначений законодавством спосіб не повідомив відповідний центр зайнятості про наявність вакантної посади.

При цьому, враховуючи, що в 2017 році на підприємстві відповідача чисельність штатних працівників складала 15 осіб, то розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, адже нормою вказаної статті чітко передбачено кількість працюючих осіб, а саме від 8 до 15 осіб.

Проте, згідно розрахунку заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за звітний 2017 рік, позивачем застосовано до відповідача штраф у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві, в той час, як середньооблікова чисельність штатних працівників відповідача у 2017 році складала 15 чоловік, що прямо суперечить нормам ст. 20 Закону №875-XII, оскільки в такому випадку до відповідача розмір адміністративно-господарських санкцій мав визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Таким чином, судом першої інстанції вірно вказано, що на підприємстві відповідача чисельність штатних працівників не перевищувала встановленні ст. 20 Закону №875-XII обмеження, тому на переконання суду в даному випадку до відповідача має застосовуватись адміністративно-господарські санкції в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Отже, враховуючи, що позивачем було невірно обраховано суми адміністративно - господарських санкції та пені за звітний 2017 рік, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а адміністративний позов підлягає задоволенню частково, при цьому, розмір адміністративно - господарських санкцій за звітний 2017 рік повинен становити 21766,66 грн. та відповідно пеню за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкції за звітний 2017 рік у розмірі 326,50 грн.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.