Справа № 0940/2472/18
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. справа № 0940/2472/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій щодо відмови в призначенні позивачу пенсії протиправними та зобов'язання зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію періоди роботи на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" з 01.11.1990 по 30.12.1999 та з 25.01.2000 по 28.01.2003 згідно записів трудової книжки та призначити пенсію за віком відповідно до статтей 26, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з дати виповнення позивачу 60-річного віку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивачем зазначено, що трудова книжка НОМЕР_2 від 20.06.1976 підтверджує стаж роботи позивача на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" в періоди з 01.11.1990 по 30.12.1999, та з 25.01.2000 по 28.01.2003. При цьому, відмічено, що відповідно до довідки Верховинського районного відділу УДСНС України в Івано-Франківській області за №284/25-24 від 25.10.2018 на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" була пожежа, якою знищені документи, які відповідно до листа №133/А-15 від 29.10.2018 вимагає відповідач.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, який надійшов до суду 04.01.2019 (а.с.21-24). Відповідно до відзиву, відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав, що для зарахування позивачу стажу роботи за періоди роботи з 01.11.1990 по 30.12.1999, та з 25.01.2000 по 28.01.2003 на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут", необхідно представити копії первинних документів (копії наказів на прийняття та звільнення), в разі їх відсутності довідки про заробітну плату. Також, зазначено, що за період роботи на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" з 01.07.2000 по 28.01.2003 у системі персифікованого обліку відсутні відомості про сплату страхових внесків по позивачу, тому немає підстав для зарахування до страхового стажу цього періоду.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1, позивач в періоди з 01.11.1990 по 30.12.1999, та з 25.01.2000 по 28.01.2003 працював на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" (а.с.9-15).

За результатом розгляду звернення ОСОБА_1 щодо зарахування до страхового стажу періодів його роботи на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" з 01.11.1990 по 30.12.1999, та з 25.01.2000 по 28.01.2003, Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом №133/А-15 від 29.10.2018 повідомило, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За період роботи позивача на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" з 01.07.2000 по 28.01.2003 у системі персифікованого обліку жодні відомості відсутні. А тому для можливості врахування даних періодів до стажу роботи позивача необхідні додаткові документи: підтверджуюча довідка про стаж, або копії наказів на прийняття та звільнення з роботи, або відомості на видачу заробітної плати, тощо. Зазначено, що зарахувати вказані періоди роботи до страхового стажу позивача за даними його трудової книжки без представлення додаткових документів немає підстав (а.с.17).

Відповідно до довідки Верховинського районного відділу УДСНС України в Івано-Франківській області за №284/25-24 від 25.10.2018 за адресою: смт. Верховина, вул. Жаб'євська, була пожежа на заводі мінеральних вод "Буркут" (а.с.16).

Змістом спірних правовідносин є зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію на підставі записів трудової книжки періоди роботи на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" з 01.11.1990 по 30.12.1999, та з 25.01.2000 по 28.01.2003, у тому числі період роботи з 01.07.2000 по 28.01.2003 за відсутності відомостей про сплату страхових внесків у системі персифікованого обліку.

Дослідивши спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років.

Згідно копії паспорта дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто позивач досяг 60 років (а.с.7).

Щодо наявності обов'язкового страхового стажу 25 років, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об'єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло до набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема у Законі України «Про пенсійне забезпечення» йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов'язковому соціальному страхуванню.

Так, згідно статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Крім того, відповідно до частини 3 цієї ж статті до стажу роботи, що дає право на призначення трудових пенсій, зараховуються також періоди, коли особа не працювала, наприклад, у зв'язку з навчанням у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; тимчасовою непрацездатністю, що почалася у період роботи; часом догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку тощо.

Статтею 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Як встановлено, відповідно до трудової книжки з 01.11.1990 по 30.12.1999 та з 25.01.2000 по 28.01.2003 позивач працював на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" (а.с.13, 14).

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

З огляду на зміст наявної в справі копії трудової книжки позивача НОМЕР_2, вказаний документ позивача підтверджує період роботи позивача з 01.11.1990 по 30.12.1999, та з 25.01.2000 по 28.01.2003 на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" (а.с.9-15).

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано, а тому безпідставно Косівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не взято до уваги період роботи позивача на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" з 01.11.1990 по 30.12.1999, та з 25.01.2000 по 28.01.2003 для призначення пенсії за віком.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника.

Внаслідок невиконання Верховинським заводом мінеральних вод "Буркут" обов'язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.07.2000 по 28.01.2003.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 01.07.2000 по 28.01.2003 до страхового стажу за порушення, вчинене Верховинським заводом мінеральних вод "Буркут", оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

На підставі наведеного, дії Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови позивачу у призначенні позивачу пенсії є протиправними.

Відповідно до статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, зокрема, пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Оскільки, позивач не надав суду доказів звернення до відповідача в межах 3-х місячного строку з дня досягнення пенсійного віку, то вимога позивача про зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком з дати виповнення позивачу 60-річного віку є необґрунтованою, тому не підлягає до задоволення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що підлягає до задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в частині позовних вимог про визнання дій протиправними, зобов'язання зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію періоди роботи на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" згідно записів трудової книжки та призначити пенсію за віком з врахуванням вимог статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу, що дає право на пенсію періоди його роботи на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" з 01.11.1990 по 30.12.1999 та з 25.01.2000 по 28.01.2003 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 та відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов'язати Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до загального стажу період роботи ОСОБА_1 на Верховинському заводі мінеральних вод "Буркут" з 01.11.1990 по 30.12.1999 та з 25.01.2000 по 28.01.2003.

Зобов'язати Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням вимог статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (код 40385698, вул. Незалежності, 26а, м. Косів, Івано-Франківська обл., 78600) сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.