Справа № 2а-2250/10/0970
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2019 року

Київ

справа №2а-2250/10/0970

адміністративне провадження №К/9901/2608/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014 (головуючий суддя - Гуляк В.В., судді: Макарик В.Я., Судова-Хомюк Н.М.) у справі №2а-2250/10/0970 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенмарк» до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тенмарк» звернулося до адміністративного суду з позовом до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 01.02.2010 №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток (доходи) приватних підприємств у загальному розмірі 178532,90грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.02.2012 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що позивачем повторно задекларовано валові витрати попередніх податкових періодів, які не знайшли свого документального підтвердження при проведенні податкової перевірки останнього у червні 2008 року. До того ж, суд зазначив, що оскільки Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановою від 15.06.2009 по справі №2а-4535/08/0970 встановив законність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 17.06.2008, врахування відповідачем зазначених висновків при складанні акту від 22.01.2010 та прийнятті податкового повідомлення-рішення за №/0 від 01.02.2010 є правомірним.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014 постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.02.2012 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний адміністративний суд виходив з того, що оскільки на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 01.02.2010 №/0 не були узгодженими податкові повідомлення-рішення прийнятті на основі акту перевірки від 17.06.2008, визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 178532,90грн. є безпідставним.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернулася з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014 у справі №2а-2250/10/0970 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2014 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області у справі №2а-2250/10/0970.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, пункту 5.1 статті 5, пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Доводи Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області зводяться до того, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального права, що стало причиною скасування правомірно прийнятого податкового повідомлення-рішення. Зокрема, відповідач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенмарк» незаконно віднесено до складу валових витрат суму, на яку податковим органом було зменшено дані витрати попередньою перевіркою від 17.06.2008, з урахуванням того, що висновки такої перевірки судом в адміністративній справі №2а-4535/08/0970 було визнано правомірними. На думку органу доходів і зборів, факт неузгодженості сум податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 25.06.2008 №0/0, яке прийняте на підставі висновків викладених у акті перевірки від 17.06.2008, не дає підстав платнику вносити до декларацій наступних звітних періодів суму витрат, правомірно зменшених попередньою документальною перевіркою. А тому, прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є правомірним, підстави для його скасування - відсутні.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тенмарк» не скористалося своїм правом та не надало заперечення на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 25.01.2019 визнано за можливе проведення попереднього розгляду справи №2а-2250/10/0970 та призначено попередній розгляд даної справи на 29.01.2019.

Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенмарк» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.04.2008 по 30.09.2009, за результатами якої складено від 22.01.2010 №29/231/32874062.

Перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внаслідок завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенмарк» валових витрат на загальну суму 532392,00грн., в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 133098,00грн., в тому числі: за 1 квартал 2009 року на 55055,00грн., за 2 квартал 2009 року на 78043,00грн.

Обґрунтовуючи свою позицію про порушення платником вищевказаних положень податкового законодавства відповідач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенмарк» завищено розмір валових витрат при заповненні декларацій з податку на прибуток за 9 місяців 2009 року на 532392,00грн. внаслідок віднесення до складу валових витрат від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року в сумі 532392,00грн., на яку валові витрати було зменшено за результатами попередньої перевірки позивача, які зафіксовані в акті перевірки від 17.06.2008 №76-231/32874062.

На підставі висновків викладених у акті перевірки від 22.01.2010 №29/231/32874062 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.02.2010 №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 178532,90грн., в тому числі: 133098,00грн. за основним платежем та 45434,90грн. за штрафним (фінансовими) санкціями.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час розглядуваних правовідносин), валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час розглядуваних правовідносин) передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 вказаного Закону, якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.06.2009 у справі №2а-4535/08/0970, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2011 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.07.2013 Товариству з обмеженою відповідальністю «Тенмарк» відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.06.2008 прийнятих на підставі акта перевірки від 17.06.2008 №76-231/32874062.

Таким чином, на момент заповнення позивачем декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2009 року та станом на час проведення податкової перевірки у січні 2010 року, висновки акта перевірки від 17.06.2008 №76-231/32874062 та прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення від 25.06.2008 були предметом судового розгляду та не були узгодженими.

А відтак, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що твердження податкового органу щодо безпідставності включення позивачем до складу валових витрат розмір від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року в сумі 532392,00грн. без врахування висновків викладених у акті податкової перевірки №76-231/32874062 від 17.06.2008 є помилковим.

До того ж, слід зазначити, що висновки викладені в акті перевірки не носять зобов'язального характеру і самостійно не створюють юридичних наслідків для суб'єкта господарювання. Оскарження висновків викладених в такому акті податкової перевірки у судовому порядку здійснюється шляхом оскарження до суду рішень органу доходів і зборів, які прийняті на підставі таких висновків. А тому, оскаржуючи в судовому порядку податкові повідомлення рішення від 25.06.2008 позивачем фактично оскаржено висновки акту перевірки №76-231/32874062 від 17.06.2008 про зменшення збитків за 1 квартал 2008 року на суму 532392,00грн.

Посилання податкового органу про необхідність обов'язкового врахування при формуванні показників податкового обліку постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.06.2009 по справі №2а-4535/08/0907, яка набрала законної 12.12.2011, обґрунтовано відхилено судом апеляційної інстанції, оскільки предметом судового розгляду у даній справі є податкове повідомлення-рішення №/0 від 22.01.2010, а тому врахуванню підлягають лише обставини і докази, які існували на час його прийняття.

За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності у позивача при заповненні декларацій з податку на прибуток за 9 місяців 2009 року законних підстав для включення до складу валових витрат розміру від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року в сумі 532392,00грн. є правильним.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що законодавством не передбачено можливості формування валових витрат без врахування непогашених наростаючим підсумком сум від'ємного значення попередніх податкових періодів.

Відтак, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо протиправності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 01.02.2010 №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 178532,90грн.

Враховуючи те, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014 у справі №2а-2250/10/0970 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду