Справа № 826/9504/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 січня 2019 року № 826/9504/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

та представника відповідача - Герасименка П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Перша українська хімічна компанія»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша українська хімічна компанія» (далі - позивач, ТОВ «Перша українська хімічна компанія») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.05.2018 за №, яким позивачем збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 988067,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 247016,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що виписана податкова накладна №151 від 06.11.2017 є помилковою, реалізації товару на вказану суму не відбулося, а направлення на реєстрацію даної податкової накладної (реєстрацію якої спочатку було зупинено, а в подальшому зареєстровано) було помилковим. Також, позивач зазначив, що після помилкового подання податкової накладної №151 від 06.11.2018, позивачем складено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до зазначеної податкової накладної, тобто позивач, виявивши помилки, здійснив дії з метою їх виправлення до моменту проведення фактичної перевірки. Крім того позивач письмово повідомив контролюючий орган про те, що податкова накладна № 151 від 06.11.2017 складена помилково. Наведене в сукупності засвідчує оскаржуване протиправність податкового повідомлення-рішення від 24.05.2018 № , яке, на переконання позивача, підлягає скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, стверджуючи про правомірність податкового повідомлення-рішення, яке, за твердженням відповідача винесене у відповідності із вимогами законодавства в результаті виявлених під час перевірки порушень. Оскільки, перевіркою встановлено порушення п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з ПДВ за січень 2018 року на суму 988067 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2018 відкрито провадження у справі, визначено порядок розгляду даної справи - за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

05.11.2018 судом постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

В призначене на 30.01.2019 судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав через канцелярію суду витребувані ухвалою документи.

При вирішенні клопотання позивача щодо відкладення судового засідання на іншу дату у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника позивача, судом враховано, що позивач скористався своїм правом щодо надання своїх пояснень у судовому засіданні 05.12.2018 та виконав покладений на нього обов'язок щодо надання документів, необхідних для з'ясування обставин, що значення для розгляду спірних правовідносин. Відтак, у зв'язку з відсутністю перешкод у розгляді даної справи по суті, суд, на підставі ст.ст.205, 223 Кодексу адміністративного судочинства визнав за можливе завершити розгляд справи у відсутність представника позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і не спростовується сторонами, ГУ ДФС у м. Києві на підставі п.200.10 ст.200, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Перша українська хімічна компанія» за січень 2018 року, наданої до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, за результатами якої складено акт від 28.02.2018 за №2731/26-15-12-06.

В ході перевірки було використано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з самостійно виправленими самостійно виявлених помилок до декларації з ПДВ за січень 2018 року (реєстраційний № від з додатками; податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2018 року (реєстраційний № від 20.02.2018) з додатками; податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року (реєстраційний № від з додатками; інформаційні ресурси ДФС України.

В ході перевірки було встановлено порушення позивачем вимог п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з ПДВ за січень 2018 року на суму 988067,00 грн.

Мотивуючи свій висновок, контролюючий орган виходив з того, що ТОВ «Перша українська хімічна компанія» в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з податку на додану вартість за січень 2018 року, в розрахунку коригування сум ПДВ задекларовало зменшення податкових зобов'язань до податкових накладних за грудень 2017 року на суму 988067,00 грн по контрагенту ПАТ «Укргазвидобування» БУ «УКРБУРГАЗ» (код 30019775). При цьому, податкові накладні за якими проводиться коригування не були включені до податкової звітності у відповідному періоді згідно з вимогами п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 24.05.2018 за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 988067,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 247016,75 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2017 року між ТОВ «Перша українська хімічна компанія» (Постачальник) та ПАТ «Украгазвидобування» (Покупець) був укладений договір поставки №УБГ282/015-17 (а.с.42-52).

За умовами даної угоди Постачальник зобов'язався поставити Покупцеві товар, зазначений в специфікаціях (а.с.53-54), що додаються до Договору і є його невід'ємними частинами, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар (п.1.1 Договору №УБГ282/015-17).

Факт оплати за даний товар підтверджується платіжними дорученнями №105 від 30.10.2017 (а.с.69) та №2088 від 03.11.2017 (а.с.70).

За наслідками вказаних операцій 21.11.2017 позивачем сформовано та направлено до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію податкову накладну від 06.11.2017 за №146, виписану на покупця ПАТ «Укргазвидобування БУ «Укрбургаз» на загальну 5928402,61 грн, в тому числі ПДВ - 988067,10 грн (а.с.71-72).

Реєстрація податкової накладної від 06.11.2017 за №146 була зупинена. Так, згідно квитанції від 22.11.2017 за №33226752 (а.с.75) реєстрація ПН/РК від 06.11.2017 №146 зупинена у зв'язку з виявленням помилки: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄДНП, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8207».

За змістом даної квитанції, платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄДРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Того ж дня позивачем була відправлена на реєстрацію податкова накладна за № 151 від 06.11.2017, виписана на ПАТ «Укрбургазвидобування» БУ «Укрбургаз» на суму ПДВ 988067,10 грн (а.с.73-74).

Реєстрація податкової накладної № 151 від 06.11.2017 також була зупинена на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, про що 23.11.2017 було складено відповідну квитанцію за №33226752 (а.с.76), відповідно до якої контролюючим органом виявлено помилки: «ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄДНП, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8207».

Позивачу також було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄДРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 за №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Дослідивши надані сторонами докази, проаналізувавши доводи позивача, суд, при вирішенні питання щодо правомірності оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення бере до уваги наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України в редакції, що була чинною на момент їх виникнення.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Суд зазначає, що у разі коли платником податку після реєстрації податкової накладної виявлено помилковість виписки такої накладної або інші недоліки, законодавцем передбачено певний алгоритм дій для платників податків, направлених на усунення розбіжностей в податковому обліку платника у такому випадку.

Так, згідно пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Підпунктом 192.1.1 п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України передбачено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

Таким чином, у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг, виявленого після завершення процедури реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, та з метою виправлення допущеної помилки платник податків має право згідно п. 192.1 ст. 192 ПК України скласти розрахунок коригування до помилково виписаної податкової накладної.

Суд зазначає, що у разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту (п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України).

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п.201.16.3 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

З системного аналізу наведених норм вбачається, що за платником податків закріплено право надання додаткових документів та/чи пояснень на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, у разі зупинення контролюючим органом процесу реєстрації податкової накладної.

В свою чергу, з логічного тлумачення вказаних вище норм права слідує, що у випадку якщо податкова накладна виписана помилково та фактично господарська операція не відбулася, у випадку зупинення реєстрації накладної для відновлення реєстрації платник податків не має можливості надати будь-які додаткові документи чи пояснення на підтвердження правомірності формування такої податкової накладної, тому відповідно не може і не зобов'язаний вчиняти дії для її розблокування.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 за №567, встановлено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

З аналізу даних норм права вбачається, що для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної у випадку зупинення у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, визначених Наказом №567, законодавцем визначено вичерпний перелік первинних бухгалтерських документів та/або пояснень на підтвердження реальності господарських операцій, які можуть бути подані платником податків.

23.11.2017 позивачем у встановленому законодавством порядку було подано відповідачеві повідомлення № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена (щодо ПН №146 від 06.11.2017) та пояснення і копії відповідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової ПН/РК коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24.11.2017 позивачем також було направлено повідомлення про те, що податкову накладну № 151 від 06.11.2017 складено помилково.

Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення № 336012/33226752 від 29.11.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

29.11.2017 з автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» Державної фіскальної служби України платнику податків надійшла квитанція № 2 з якої вбачається, що податкова накладна № 146 від 06.11.2018 року зареєстрована на підставі Рішення Комісії ДФС № 336012/33226752 від 29.11.2017 про реєстрацію податкової накладної.

30.11.2017 Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення № 343822/33226752 про відмову у реєстрації податкової накладної № 151.

Пунктами 19 - 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 (далі по тексту - Порядок №117) визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення, серед іншого, про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 Порядку №117 (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду, зокрема, у постановах від 21.08.2018 (справа №820/5980/17), від 04.12.2018 (справа №821/1173/17), від 23.10.2018 (справа №822/1817/18).

Отже, позивачем правомірно не відображено у податковій декларації за листопад 2017 року податкове зобов'язання з ПДВ, визначеного на підставі податкової накладної та відкоригована у січні 2018 року, яка була подана помилково та реєстрація якої фактично не була завершена.

Таким чином, суд вказує на те, що контролюючим органом було безпідставно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення та перевищено повноваження з адміністрування податку.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ході розгляду справи представник відповідача не надав суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Таким чином суд вважає, що відповідач не довів суду обґрунтованість висновків перевірки та наявність встановлених законом підстав для донарахування позивачу спірних сум з податку на додану вартість.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша українська хімічна компанія» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 24.05.2018 № , яким позивачем збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 988067,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 247016,75 грн

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша українська хімічна компанія» (код ЄДРПОУ - 33226752, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 74-б) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 18526 (вісімнадцять тисяч п'ятсот двадцять шість) гривень 26 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська