Справа № 808/3292/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/3292/17
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Сонник А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова Олександра Юрійовича
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. у справі №808/3292/17
за позовом:ОСОБА_2
до: третя особа: про:Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова Олександра Юрійовича Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017р. ОСОБА_2 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії / а.с. 4-8 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2018р. за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі №808/3292/17 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2 том 1/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові, з урахуванням уточнень адміністративного позову / а.с. 134-139 том 1/, на те, що нею 18.01.2016р. було укладено договір банківського рахунку з Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», відповідно до якого банк відкрив для обслуговування її вкладу (депозиту) поточний рахунок, також 18.01.2016р. між нею та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір вкладу у гривнях відповідно до якого банк відкрив на її ім'я розрахунковий рахунок на суму вкладу 40000 грн., і на виконання цього договору грошові кошти у розмірі 40000 грн. надійшли на її рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський». У травні 2016р. на підставі постанови Правління Національного банку України та відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» , та у подальшому запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський). У вересні 2016р. вона звернулась до відповідача з заявою про відшкодування вкладу та внесення її до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, але з листа відповідача від 12.09.2016р. вона дізналась про те, що відповідач вважає її договір з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» нікчемним у зв'язку з чим відсутні підстави для повернення їй коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів. У подальшому після внесення змін до законодавства вона повторно звернулась до відповідача з заявою щодо внесення її до списків вкладників, які мають право на повернення вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, але отримала на початку листопада 2017р. від відповідача відмову. Позивач вважає такі дії відповідача необґрунтованими та безпідставними, такими що порушують її права та охоронювані законом інтереси, грошові кошти у розмірі 40000 грн. на момент прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних- 20.05.2016р. перебували на її поточному рахунку в ПАТ «Банк Михайлівський», позивачка після внесення відповідних змін до законодавства прирівнюється до вкладника та має право на відшкодування за вкладом та після набуття такого права вона 14.09.2017р. звернулась з відповідною заявою до відповідача, але їй було відмовлено, тому просила суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до Переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок третьої особи, який має право на відшкодування коштів у розмірі 40115,84 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_1; - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене наказом №42/2 від 01.06.2016р. про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених за рахунок № НОМЕР_1, що належать позивачу, у сумі 115,84 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-015-000177580 від 18.01.2016р.» та 19.05.2016р. на поточний рахунок НОМЕР_2 у сумі 40000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-015-000177580 від 18.01.2016р.; - зобов'язати відповідача подати третій особі додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 40115,84 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок третьої особи для внесення даних щодо неї до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок третьої особи.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. у справі №808/3292/17 адміністративний позов задоволено у повному обсязі (суддя Татаринов Д.В.) / а.с. 211-214 том 1/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 21.06.2018р., подав апеляційну скаргу /а.с. 219-223 том 1/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 21.06.2018р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

14.08.2018р. адміністративна справа №808/3292/17, разом з апеляційною скаргою відповідача, надійшли до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду / а.с. 218 том 1/ і ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.08.2018р. апеляційна скарга відповідача на рішення суду першої інстанції від 21.06.2018р. була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 296 КАС України / а.с. 231 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018р. у справі №808/3292/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова О.Ю. на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. у справі №808/3292/17/а.с.239 том 1/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 12 годин 45 хвилин 08.10.2018р. / а.с. 240 том 1/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено осіб, які беруть участь у розгляді справи / а.с. 241-244 том 1/.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 245-246 том 1/, заперечувала проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції у справі прийнято обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 21.06.2018р. у цій справі залишити без змін.

03.10.2018р. розпочав діяльність Третій апеляційний адміністративний суд та усі справи, які не були розглянуті Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, у тому числі справу №808/3292/17 , були передані в провадження новоствореного суду /а.с. 1,2 том 2/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018р. у справі №808/3292/17 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 11 годин 30 хвилин 21.11.2018р. / а.с. 3 том 2/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено осіб, які беруть участь у розгляді справи / а.с. 4-8 том 2/.

У судовому засіданні 21.11.2018р., через не явку у судове засідання учасників справи (або їх представників) , розгляд справи було відкладено на 16-00 годин 20.12.2018р. / а.с. 9 том 2/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи / а.с. 10-16 том 2/, з аналогічних причин 20.12.2018р. судом апеляційної інстанції також було відкладено розгляд цієї справи на 09 годин 30 хвилин 16.01.2019р. /а.с. 17 том 2/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством строки та спосіб / а.с. 18-22,26,27,28 том 2/.

У судове засідання 16.01.2019р. учасники справи (або їх представники) не з'явились. Позивач, відповідач та третя особа про день, годину та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання, або про можливість розгляду справи, суд у встановленому законом порядку не повідомили. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи (або їх представників) за наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, між ОСОБА_2, позивачем у справі, та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» 18.01.2016р. було укладено договір №980-015-000002419 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» та відкрито на ім'я позивача поточний рахунок № НОМЕР_1 / а.с. 12/.

Також 18.01.2016р. між позивачем та ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» було укладено договір № 980-015-000177580 банківського вкладу, розмір якого складає 40000 грн. / а.с 11/ і грошові кошти у розмірі 40000 грн. були внесені позивачем відповідно до умов цього договору / а.с. 13/, а 19.05.2016р. сума коштів банківського вкладу за цим договором у розмірі 40000 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-015-000177580 від 18.01.2016 р. та 115,84 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору « 980-015-000177580 від 18 січня 2016 року» були перераховані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на користь позивача на розрахунковий поточний рахунок № НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» / а.с. 15/.

У подальшому на підставі рішення Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №812 від 23.05.2016р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», а рішенням №991 від 13.06.2016р. продовжено строк тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016р. оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01.09.2016р. призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова О.Ю. з 05.09.2016 р..

У вересні 2016 р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова О.Ю., відповідача у справі, з заявою про виплату їй суми відшкодування вкладу та внесення її до списку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , але відповідач листом № ЗГ1(К)/11198/1 від 12.09.2016 р. відмовив позивачу у зв'язку з тим, що переказ коштів, який було здійснено ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» визнано нікчемним / а.с. 14/.

У подальшому позивач 14.09.2017р. повторно звернулась до відповідача із заявою про включення її до списку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб / а.с. 16/, однак 05.11.2017р. позивачем було отримано лист № ЗГ/22191 від 20.09.2017 р., який її було повідомлено про відмову у включенні її до списку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з підстав того, що 18.01.2016р. договір між нею та ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» було укладено без участі повіреного Публічного акціонерного товариства «Банку Михайлівський» / а.с. 17/.

Відносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовано положеннями Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вий серед іншого визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 2 вищезазначеного закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката, а відповідно до ч. 1 ст. 3 цього ж закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, основними завданнями якого з огляду на положення ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналіз положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає можливість зробити висновок про те, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Враховуючи вищезазначене, грошові кошти, які 19.05.2016р. надійшли від ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» - сума коштів банківського вкладу у розмірі 40000 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-015-000177580 від 18.01.2016 р. та 115,84 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору « 980-015-000177580 від 18 січня 2016 року», на розрахунковий поточний рахунок № НОМЕР_1 позивача в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», у розумінні Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладом.

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, що свідчить про те, що уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Пунктами 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Але при цьому необхідно зазначити, що право уповноваженої особи Фонду на реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, не є абсолютним, а пов'язано з обов'язком відповідача встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, і лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким.

Під час розгляду даної справи відповідачем не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» на користь позивача, мають відношення до підстав нікчемності правочину, якій визначені законодавством, що свідчить про те, що висновок відповідача щодо нікчемності не обґрунтований жодними доводами чи доказами, і жодна з підстав, вказаних у статті 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не має відношення до правочинів, які були вчинені Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Щодо посилань відповідача під час розгляду справи у якості підтвердження нікчемності правочинів, які були вчинені Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем, на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.11.2017 р. у справі № 924/621/17, яким встановлено, що укладений між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» договір відступлення прав вимоги № 1805 від 18.05.2016р. має ознаки нікчемності правочину, передбачені частинами 2, 7-9 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то таке посилання відповідача не може бути прийнято судом до уваги з огляду на те, що з наданих суду копій договору № 1805 від 18.05.2016р. та реєстру кредитних договорів не можливо встановити, що договір банківського рахунку позивача входить до умов відступлення права вимоги, а випискою по особовим рахункам позивача за період з 19.05.2016р. по 23.05.2016р. встановлено, що підставою повернення коштів позивачу визначено договір № 98-015-000177580 від 18.01.2016р. /а.с. 90-96,15/

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно пункту 1 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009р. розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що на момент прийняття рішення Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016р. року «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» спірні грошові кошти у розмірі 40115,84 грн. перебували на поточному рахунку позивача у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», що підтверджується довідкою про стан рахунку НОМЕР_3, який відкрито на ім'я позивача в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» / а.с. 15/.

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому, Верховною Радою України 15.11.2016 р. прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг», яким внесені зміни до закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який набрав чинності 19.11.2016р., та положеннями пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( в редакції чинній з 19.11.2016р. з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг») передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника, та відповідно до абз. 2 цього ж пункту Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи , та приймаючи до уваги наведені вище норми законодавства, з урахуванням вимог щодо дії нормативно-правових актів в часі, колегія суддів вважає, що у зв'язку із законодавчим змінами позивач у справі прирівнюється до вкладника, а тому має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» № 1736-VIII від 15.11.2016 р., але за окремою процедурою звернення до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» у формі подання заяви та необхідного пакету документів, що і було зроблено позивачем у вересні 2017р. шляхом подання відповідачу відповідної заяви / а.с. 16/, і дії відповідача щодо відмови позивачу у включення до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» листом №ЗГ/22191від 20.09.2017р. є необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що відповідачем під час розгляду цієї справи не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно - правовими актами Фонду . Згідно з частиною 3 статті 49 цього ж Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Відповідно до пункту 4.31 глави 4 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05 липня 2012 року у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 52 Закону вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом відносяться до четвертої черги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому є обґрунтованими і суд першої інстанції постанови у цій справі правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 21.06.2018р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова Олександра Юрійовича - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. у справі №808/3292/17- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст складено та підписано - 22.01.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко