Справа № 826/8378/18
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2019 року

Київ

справа №826/8378/18

адміністративне провадження №К/9901/66215/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року (суддя - Шевченко Н.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року (головуючий суддя - Горяйнов А.М., судді - Кузьмишина О.М., Файдюк В.В.) у справі

за позовом ОСОБА_2

до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича

треті особи: Головне управління Національної поліції в м. Києві, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк»

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 31 травня 2018 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (далі - приватний виконавець Щербаков І.М.), в якому просив:

1.1. - визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №55999338 від 16.03.2018р.;

1.2. - визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника №5599938 від 16.03.2018р.;

1.3. - визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника №5599938 від 24.04.2018р.;

1.4. - зобов'язати приватного виконавця Щербакова І.М. утриматися від дій, пов'язаних із арештом, розшуком та стягнення грошових коштів за рахунок заставленого майна.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на порушення відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 55999338 від 16.03.2018р. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника № 5599938 від 16.03.2018р. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про розшук майна боржника № 5599938 від 24.04.2018р.

4. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідач безпідставно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2018р. №55999338, оскільки місцем проживання позивача з 30.03.2016р. є м. Миколаїв, вул. Безіменна, 29-А, тобто з порушенням частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», а тому оскаржувані позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження №55999338 від 16.03.2018р., про арешт майна боржника №5599938 від 16.03.2018, про розшук майна боржника №5599938 від 24.04.2018р. є протиправними та підлягають скасуванню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, приватний виконавець Щербаков І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

6. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича - задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року - скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_2 - залишено без розгляду.

7. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи позовну заяву без розгляду, зазначив, що ця справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст.287 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України. У заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_2 зазначив, що копії постанов приватного виконавця від 16 березня 2018 року отримав 27 березня 2018 року, а копію постанови від 24 квітня 2018 року - 07 травня 2018 року. Отже, про порушення своїх прав внаслідок прийняття оскаржуваних постанов, ОСОБА_2 дізнався 27 березня та 07 травня 2018 року. Відтак, строк звернення до суду, встановлений п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, для оскарження постанов від 16 березня 2018 року закінчився 09 квітня 2018 року, а для оскарження постанови від 24 квітня 2018 року - 18 травня 2018 року. Цей адміністративний позов був поданий до Окружного адміністративного суду міста Києва 31 травня 2018 року, тобто після закінчення строку звернення до суду. Позивач у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду зазначив, що вказаний строк був пропущений з поважних причин. Доводи ОСОБА_4 полягають у тому, що йому не було відомо про виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 55999338, у зв'язку з чим для з'ясування обставин він звертався із запитами до приватного виконавця Щербакова І.М. та приватного нотаріуса ОСОБА_5 Також позивач зазначає, що йому був необхідний час для аналізу отриманих документів, підготовки позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та заяви про забезпечення позову, оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову та зібрання доказів, які підтверджують незаконність накладення арешту на майно. Суд вважав, що обставини, на які посилається ОСОБА_2 не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не можуть бути підставою для його поновлення. Позивач повинен був вжити заходи щодо з'ясування підстав відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти і майно, а також підготувати та подати позову заяву протягом строку, визначеного законом для звернення до суду. У заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_4 не зазначив обставин, які свідчать про наявність об'єктивних перешкод для отримання відомостей і доказів, необхідних для звернення до суду з даним позовом у десятиденний строк, обчислений з дня отримання копії постанов приватного виконавця від 16 березня та 24 квітня 2018 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 пропустив строк звернення до суду без поважних причин, а підстави для його поновлення відсутні. Враховуючи, що висновок суду першої інстанції про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду є передчасним, суд вважав, що рішення суду від 05 вересня 2018 року підлягає скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

8. ОСОБА_2 (далі - скаржник) у листопаді 2018 року звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року.

9. У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року частково і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції не розглянув всі наведені скаржником доводи та не дослідив докази на підтвердження всіх обставин, на які він посилався. Також суд першої інстанції не розглянув позовну вимогу щодо зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій. Крім того, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції не врахував понесені скаржником витрати за подачу заяви про забезпечення позову.

11. Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції було незаконно відмовлено в задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вважає, що судом апеляційної інстанції надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не надавав йому можливості усунути такі недоліки. При вирішенні питання щодо своєчасності подання апеляційної скарги відповідача застосовані приписи ст.295 КАС України, а не ст.287 КАС України, які застосовані до апеляційної скарги ОСОБА_2 Посилається на те, що апеляційна скарга відповідача була подана с порушенням встановленого ст.287 КАС України десятиденного строку і суд апеляційної інстанції мав відмовити у відкритті апеляційної скарги приватного виконавця Щербакова І.М. Зазначає, що заявляв клопотання про особисту участь в судовому засідання, проте його не було вчасно повідомлено про призначення апеляційного розгляду справи на 25 жовтня 2018 року і розгляд апеляційної скарги відповідача було проведено без участі скаржника.

12. Крім того, скаржник вважає, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року не підписана суддями. При вирішенні питання щодо додержання скаржником строку звернення до адміністративного суду не було враховано «попереднє звернення до суду» шляхом подання скаржником 14 травня 2018 року заяви про забезпечення позову. Посилається на те, що для підготовки позовної заяви йому необхідно було з'ясувати всі обставини здійснення виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження. При цьому, судом апеляційної інстанції не було зазначено яким чином скаржник мав здійснити наведені заходи протягом 10 днів. Скаржник отримав докази від приватного виконавця 16.04.2018р., тобто вже після закінчення визначеного судом апеляційної інстанції строку звернення до адміністративного суду.

13. Приватний виконавець Щербаков І.М. подав відзив на касаційну скаргу, яким просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін. Посилається на те, що скаржник подав позовну заяву після закінчення строку звернення до адміністративного суду, встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України, а наведені в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду обставини не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

14. Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. від 16 березня 2018 року було відкрите виконавче провадження № 55999338 з примусового виконання виконавчого напису № 11381 від 16 листопада 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2013 року в розмірі 152645 грн. 36 коп.

16. Постановами приватного виконавця від 16 березня 2018 року було накладено арешт на кошти і майно боржника.

17. Також приватний виконавець 24 квітня 2018 року прийняв постанову про розшук майна боржника.

18. 31 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря, в якому просив: - визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №55999338 від 16.03.2018р.; - визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника №5599938 від 16.03.2018р.; - визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника №5599938 від 24.04.2018р.; - зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. утриматися від дій, пов'язаних із арештом, розшуком та стягнення грошових коштів за рахунок заставленого майна.

19. У заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_2 зазначив, що копії постанов приватного виконавця від 16 березня 2018 року отримав 27 березня 2018 року, а копію постанови від 24 квітня 2018 року - 07 травня 2018 року.

20. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 55999338 від 16.03.2018р., визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника № 5599938 від 16.03.2018р., визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про розшук майна боржника № 5599938 від 24.04.2018р. Щодо позовної вимоги про зобов'язання приватного виконавця Щербакова І.М. утриматися від дій, пов'язаних із арештом, розшуком та стягнення грошових коштів за рахунок заставленого майна рішення не ухвалено.

21. 03 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року.

22. Приватний виконавець Щербаков І.М. також подав 03.10.2018р. апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року.

23. 10 жовтня 2018 року Шостий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця Щербакова І.М. на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року.

24. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2018р. відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

25. Також ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху. Суд апеляційної інстанції запропонував усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору в розмірі 4228 грн. 80 коп. та клопотання із зазначенням інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

26. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року. Суд апеляційної інстанції зазначив, що станом на 17 жовтня 2018 року заява про поновлення строку апеляційного оскарження від позивача не надходила.

27. 17 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця Щербакова І.М., в якому міститися клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи за його участі.

28. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018р. зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід.

29. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018р. поновлено провадження у справі.

30. 24 жовтня 2018 року секретарем судового засідання складено довідку про передачу телефонограми, за змістом якої 24.10.2018р. о 11 год. 55 хв. на номер позивача (ОСОБА_2), який зазначений в позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу, була передана телефонограма про те, що розгляд апеляційної скарги приватного виконавця Щербакова І.М. відбудеться о 14 год. 00 хв. 25 жовтня 2018 року.

31. 25 жовтня 2018 року, розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця Щербакова І.М., Шостий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича - задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року - скасовано, а адміністративний позов ОСОБА_2 - залишено без розгляду. Суд апеляційної інстанції зазначив, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

32. Частина 2 статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

33. Частини 1 та 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України: позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

34. Частина 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України: якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

35. Частина 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України: судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

36. Частина 3 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України: повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

37. Частина 1 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України: за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв'язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

38. Частина 2 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України: учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

39. Пункт 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України: суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

40. Стаття 268 Кодексу адміністративного судочинства України: у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

41. Частина 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України: учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

42. Пункт 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України: позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

43. Частина 7 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України: суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

44. Частина 2 статті 307 Кодексу адміністративного судочинства України: про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.

45. Пункт 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України: суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

46. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

47. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

48. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

49. З наведених загальних правил здійснення судових викликів і повідомлень випливає, що судовий виклик або судове повідомлення здійснюється шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою) або кур'єром. При цьому, текст повістки надсилається судом учаснику судового процесу електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв'язку тільки за наявності відповідної письмової заяви цього учасника судового процесу.

50. Проте, статтею 268 КАС України передбачені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, у тому числі у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, особливості провадження яких встановлені статтею 287 КАС України. Так, суд повідомляє про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку.

51. Отже, наявна в матеріалах справи довідка від 24.10.2018 року про передачу телефонограми підтверджує належне повідомлення скаржника про призначене на 25.10.2018 року судове засідання, а неприбуття ОСОБА_2 в судове засідання, з огляду на приписи ч.3 ст.268 КАС України, не перешкоджало розгляду справи в суді апеляційної інстанцій

52. Також Суд зазначає, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року, яка наявна в матеріалах справи, містить підписи всіх суддів.

53. Суд не розглядає аргументи скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2, оскільки останній не оскаржує ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р. про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року.

54. Скаржник вказує про порушення відповідачем встановленого ч.6 ст.287 КАС України десятиденного строку для подання апеляційної скарги посилаючись на зазначені в Єдиному державному реєстрі судових рішень відомості щодо дати надіслання судом рішення, дати реєстрації та дати оприлюднення, проте Суд зазначає, що ці відомості містять інформацію щодо внесення судового рішення до цього Реєстру, а не дати надіслання копії рішення учасникам справи.

55. Судом апеляційної інстанції встановлено, що про порушення своїх прав внаслідок прийняття оскаржуваних постанов, ОСОБА_2 дізнався 27 березня 2018 року та 07 травня 2018 року (щодо постанови про розшук майна боржника від 24.04.2018р.).

56. Отже, строк звернення до адміністративного суду, встановлений п.1 ч.2 ст.287 КАС України, для оскарження постанов від 16 березня 2018 року закінчився 06 квітня 2018 року, а для оскарження постанови від 24 квітня 2018 року - 17 травня 2018 року.

57. Проте, адміністративний позов ОСОБА_2 подав до Окружного адміністративного суду міста Києва 31 травня 2018 року, тобто після закінчення строку звернення до суду.

58. Посилання скаржника на звернення 14 травня 2018 року із заявою про забезпечення позову не впливає на правильність встановлення судом апеляційної інстанції фактичної дати звернення до суду 31.05.2018р., оскільки КАС України не передбачає такої процесуальної дії як «попереднє звернення до суду» та не має наслідком зупинення перебігу або переривання перебігу строку звернення до адміністративного суду.

59. Частина 1 ст.122 та п.1 ч.2 ст.287 КАС України містять чітку та передбачувану вимогу звернутися в межах строку звернення до адміністративного суду саме з відповідним позовом, а не будь-якою іншою заявою або клопотанням, у тому числі направлених на вжиття судом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення.

60. Отже, подання заяви про забезпечення позову не звільнює позивача від обов'язку додержання вимог щодо строку звернення до адміністративного суду та не впливає на визначення та обчислення строку звернення до суду.

61. Суд касаційної інстанції акцентує увагу на тому, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

62. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

63. При цьому строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності приватного виконавця.

64. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статей 122, 123 КАС України визнаються лише ті обставини, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

65. Щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він вживав заходи щодо з'ясування підстав відкриття виконавчого провадження шляхом ознайомлення 28.03.2018р. з матеріалами виконавчого провадження та надіслання запитів до відповідача та до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відповіді на які він отримав 09.04.2018р. та 16.04.2018р. відповідно. Проте, вказані обставини не підтверджують наявність істотних перешкод для своєчасного звернення до адміністративного суду з позовом.

66. Крім того, в касаційній скарзі ОСОБА_2 не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність істотних перешкод чи труднощів для негайного звернення до адміністративного суд після отримання наведених відомостей. При цьому, з моменту отримання зазначених скаржником відомостей від відповідача та від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 сплинув час, який понад чотири рази перевищує встановлений десятиденний строк звернення з позовом до адміністративного суду.

67. З огляду на викладене, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про пропуск ОСОБА_2 строку звернення до суду без поважних причин та відсутність підстав для його поновлення.

68. Отже, суд апеляційної інстанції правомірно залишив позов ОСОБА_2 без розгляду.

69. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

70. Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

71. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

72. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судового рішення відсутні.

73. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

74. В задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

75. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року - залишити без змін.

76. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа