Справа № 640/22270/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

21 січня 2019 року м. Київ № 640/22270/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 в адміністративній справі за його позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Національного агентства з питань запобігання корупції (адреса: 01103, Київ, бульвар Дружби Народів, 28) (далі - відповідач), у якій просить суд:

визнати незаконними та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 грудня 2018 року №3069 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов'язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» до Національного антикорупційного бюро України» та від 14 грудня 2018 року №3049 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивачем також 17.01.2019 через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення виконання рішень Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 грудня 2018 року №3049 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» та від 14 грудня 2018 року №3069 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов'язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» до Національного антикорупційного бюро України».

Підставою забезпечення позову заявник вказує необхідність уникнути незаконного притягнення, на підставі встановлених результатів повної перевірки та їх затвердження оскаржуваними рішеннями "обґрунтованого висновку", завідомо невинуватої особи до кримінальної відповідальності за статтею 3661 Кримінального кодексу України.

Також, 18.01.2019 через канцелярію суду заявником подано уточнення до клопотання про забезпечення позову, в якій останній просить:

зупинити дію рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 грудня 2018 року №3049 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 грудня 2018 року №3069 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов'язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» до Національного антикорупційного бюро України».

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина перша статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З урахуванням зазначених норм чинного Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У той же час, суд враховує, що згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Аналіз викладених обставин дає підстави для висновку, що необхідним є вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, які є повністю співмірними з позовними вимогами та відповідають принципу адекватності заходу забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2018 року Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) прийнято рішення НАЗК від 14 грудня 2018 року №3049 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» (далі рішення НАЗК від 14 грудня 2018 року №3049) та рішення НАЗК від 14 грудня 2018 року №3069 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов'язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» до Національного антикорупційного бюро України» (далі рішення НАЗК від 14 грудня 2018 року №3069).

Крім того, рішенням НАЗК від 14 грудня 2018 року №3049, зокрема, вирішено: суб'єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік зазначив недостовірні відомості про дату набуття ним у власність об'єктів нерухомості, кадастровий номер належної йому земельної ділянки та не відобразив інформацію про об'єкти нерухомості та вартість на дату набуття у власність та ідентифікаційний номер належного транспортного засобу; розміру часток у статутному капіталі товариств у грошовому вираженні, що належить члену сім'ї (дружині); про всіх юридичних осіб, кінцевим бенефіціаром власником (контролером) яких є член його сім'ї (дружина), чим не дотримав вимоги пунктів 2, 3, 5 та 5-1 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції»; недостовірні відомості, зазначені у декларації, відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У діях суб'єкта декларування вбачаються ознаки правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого статтею 366-1 Кримінального кодексу України; точність оцінки задекларованих активів в частині вартості часток корпоративних прав, що належить члену сім'ї (дружині) суб'єкта декларування не відповідає даним, отриманим з наявних джерел; наявності конфлікту інтересів не встановлено; ознак незаконного збагачення не встановлено; доручити уповноваженій особі - головному спеціалісту відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя ОСОБА_3 повідомити суб'єкта декларування ОСОБА_1 про прийняте рішення та вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, можливості подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік з достовірними відомостями.

Також, рішенням НАЗК від 14 грудня 2018 року №3069 вирішено: затвердити обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов'язаного з корупцією, що додається; департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя забезпечити повідомлення Національного антикорупційного бюро України про прийняте рішення шляхом надсилання обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов'язаного з корупцією, та рішення НАЗК від 14.12.2018. №3049 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання».

Відтак, сскаржуваними рішеннями Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено результати повної перевірки суб'єкта декларування, ОСОБА_1, та затверджений "обґрунтований висновок щодо корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення", який містить посилання на, нібито, наявні підстави для притягнення позивача до відповідальності згідно зі статтею 3661 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на викладене у сукупності, а також те, що правомірність оскаржуваних рішень буде встановлюватися судом в межах даної адміністративної справи, суд дійшов висновку, що виконання останніх до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, створює очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При вирішенні даної заяви щодо забезпечення адміністративного позову, суд також дійшов висновку, що застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративних позовів шляхом, зазначеним у заяві, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

При цьому, заходи забезпечення адміністративного позову, про які у заяві просить позивач, відповідають предметам позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем були надані належні та переконливі докази того, що невжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову у визначений ним спосіб може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, розглянувши подану позивачем до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Одночасно, суд зауважує, що не висловлює думку щодо законності чи правомірності спірного рішення, а рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено у зв'язку з оскарженням зазначеного рішення.

Крім того, за приписами частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі повинні бути зазначені окрім іншого й: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; строк пред'явлення рішення до виконання.

Відповідно вірність та повнота зазначення такої інформації є вимогою до форми ухвали в розумінні статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом частини першої статті 12 Закону «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Тому, враховуючи що позивачем у даній справі й відповідно - стягувачем, не є суб'єкт владних повноважень, тому такий строк встановлено терміном 3 роки.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Зупинити дію рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 грудня 2018 року №3049 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 грудня 2018 року №3069 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов'язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1, народним депутатом України VIII скликання» до Національного антикорупційного бюро України».

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред'явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», у строк до 21.01.2022.

4. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

5. Ухвалу направити для виконання сторонам у справі.

6. Ухвала діє до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням у справі законної сили.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_2, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2)

Боржник: Національне агентство з питань запобігання корупції (адреса: 01103, Київ, бульвар Дружби Народів, 28, тел. , електронна адреса: , інформація щодо інших відомостей відсутня)

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов