Справа № 809/989/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. справа № 809/989/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Кафарського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Лудчак А.В.,

представника позивача Заставного Р.А.,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до в.о. начальника відділу державної реєстрації - державного реєстратора відділу державної реєстрації Яремчанського міськвиконкому Яремчанської міської ради, відділу державної реєстрації Яремчанського міськвиконкому Яремчанської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення від 29.05.2018 та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач, АТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовною заявою до в.о. начальника відділу державної реєстрації - державний реєстратор відділу державної реєстрації Яремчанського міськвиконкому Яремчанської міської ради (далі - відповідач 1) про визнання бездіяльності відповідача 1 протиправною та скасування рішення від 29.05.2018 про відмову у вчиненні реєстраційних дій по заяві АТ «Дельта Банк» від 02.05.2018 про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав по іпотечному договору від 06.08.2008, посвідченому приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л., за реєстровим номером №1501, укладеному між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», а також зобов'язання відповідача 1 вчинити дії по реєстрації «обтяжень по іпотечному договору» від 06.08.2008, на підставі заяви АТ «Дельта Банк» від 02.05.2018 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 по справі №5010/1080/2012-з-15/51.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог чинного законодавства, прийнято рішення про відмову у реєстрації іпотеки та обтяжень речових прав по іпотечному договору від 06.08.2008, посвідченому приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л., за реєстровим номером №1501, укладеному між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк».

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 у відкритті провадження у справі відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

05.11.2018 адміністративна справа №809/989/18 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

28.11.2018 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшла заява від 21.11.2018 за №458/17-20, згідно якої представник відповідача повідомив, що станом на 21.11.2018 відповідачем не отримано позову з додатками, а тому не взмозі подати відзив (а.с. 60).

Зважаючи на обставини, визначені в позовній заяві, заяві відповідача від 21.11.2018 за №458/17-20, а також на відсутність будь-яких доказів на підтвердження та обґрунтування правової позиції позивача, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 призначено судовий розгляд справи №809/989/18 з проведенням судового засідання. на « 06» грудня 2018 р. о 10:00 год.

06.12.2018 відповідач подав відзив від 05.12.2018 за №485/17-20, із змісту якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову та відмічає, що ним прийнято оскаржене рішення у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідач 1 зазначила, що 14.04.2013 державним реєстратором згідно рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012 в справі №5010/1080/2012-з-15/51 та ухвали цього ж суду від 09.04.2013 про роз'яснення рішення суду у справі №5010/1080/2012-з-15/51 припинено обтяження нерухомого майна (земельної ділянки площею 0,0461 га., що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1) іпотекою, запис №7696574 та знято заборону відчуження, запис НОМЕР_3. Також відповідач 1 відмітила, що згідно положень п. 11 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація іпотеки та обтяження забороною відчуження земельної ділянки площею 0,0461 га., в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, що належить ОСОБА_3 не може бути проведено повторно, на підставі то ж іпотечного договору від 06.08.2008. З урахуванням наведеного, відповідач 1 вважає, що нею прийнято оскаржене рішення від 29.05.2018 правомірно, а тому просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 67-70).

30.11.2018 представник позивача подав суду клопотання про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 124-125).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 відмовлено в задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про розгляд за правилами загального позовного провадження справи №809/989/18 (а.с. 127-128).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 залучено ОСОБА_3 до участі в даній адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 140-141).

26.12.2018 від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача - відділу державної реєстрації Яремчанського міськвиконкому Яремчанської міської ради (а.с. 149-150).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 залучено до участі в справі №809/989/18 відділ державної реєстрації Яремчанського міськвиконкому Яремчанської міської ради як другого відповідача (далі - відповідач 2) (а.с. 153-154).

15.01.2019 ОСОБА_3 подала суду пояснення щодо позову, в яких відмітила, що позовні вимоги АТ «Дельта Банк» є такими, що суперечать нормам матеріального права, а тому не можуть підлягати до задоволення. Так, ОСОБА_3 зазначила, що на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012 в справі №5010/1080/2012-з-15/51, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 06.03.2011 та ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2013 про роз'яснення рішення суду у справі №5010/1080/2012-з-15/51 припинено обтяження нерухомого майна (земельної ділянки площею 0,0461 га., що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1) іпотекою. При цьому, 26.08.2015 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено та посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. іпотечний договір №150, згідно якого ОСОБА_3 передала в іпотеку в рахунок забезпечення виконання договору позики земельну ділянку пл. 0,0461 га., що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1. Третя особа також вказала, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. 26.08.2015 проведено державну реєстрацію іншого речового права іпотеки, номер запису - 10936178 щодо земельної ділянки пл. 0,0461 га., в ур. Діл села Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, а також 26.08.2015 проведено державну реєстрацію обтяження - заборони на нерухоме майно, номер запису НОМЕР_2 щодо земельної ділянки пл. 0,0461 га., в ур. Діл села Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1. Таким чином, посилаючись на п. 5 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ОСОБА_3 вважає, що з урахуванням того, що АТ «Дельта Банк» не надав державному реєстратору письмову згоду первісного іпотекодержателя земельної ділянки площею 0,0461 га., що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1 - ОСОБА_6 на обтяження наступною іпотекою вказаної земельної ділянки, а пріоритет обтяження (іпотека) у ОСОБА_6 виник раніше (26.08.2015), у державного реєстратора були відсутні законні підстави задовільнити заяву АТ «Дельта Банк» від 02.05.2018 (а.с. 193-196).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник третьої особи позов не визнав з мотивів, викладених у письмовому поясненні.

Відповідачі у судове засідання не з'явились та про причини неприбуття не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши позовну заяву, відзив, письмові докази та матеріали в їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі кредитного договору №187/КВ-08 (далі - Договір), укладеного 06.08.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» в особі Івано-Франківської філії ТзОВ «Укрпромбанк» (далі - Банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, Банк зобов'язався відкрити Позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах видавати Позичальнику кредитні кошти в межах ліміту кредитування, еквівалентному 520 000 дол. США.

З метою забезпечення виконання кредитного договору, 06.08.2008 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 укладено та посвідчено приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л., іпотечний договір за реєстровим номером 1501, у відповідності до п. 1.2. якого в іпотеку передано земельну ділянку пл. 0.0461 га., що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 95-96).

Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.

Відповідно до наявної в матеріалах справи та дослідженої в якості письмового доказу по справі копії договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010, товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» передало Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» право вимоги в тому числі за кредитним договором за №187/КВ-08 від 06.08.2008 (а.с. 202-208).

Суд встановив, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду 12.12.2012, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Івано-Франківської філії Товариства обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Яремчанського міського нотаріального округу Фріс П.Л. про усунення перешкод у здійсненні права власності задоволено: постановлено вилучити з Державного реєстру іпотек запис від 06.08.2008 №7696574 контрольна сума 0876Д62397 про обтяження нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0461 га, що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що був внесений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. до Державного реєстру іпотек на підставі іпотечного договору, укладеного 06.08.2008 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», та зняти заборону відчуження зазначеної земельної ділянки, накладену приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. 06.08.2008 за №1502 запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна НОМЕР_3, контрольна сума АЕ25ВАБ6БО.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.03.2013 постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

12.04.2013 за заявою ОСОБА_3 державним реєстратором реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області Питюк І.Я. припинено обтяження іпотекою за іпотечним договором від 06.08.2008, посвідченим приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. реєстровим номером 1501 та знято заборону відчуження (запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № НОМЕР_4 від 06.08.2008) з земельної ділянки пл. 0,0461 га., що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить ОСОБА_3 (а.с. 117-119).

В подальшому, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 в справі №5010/1080/2012-з-15/51 скасоване рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012, в позові ФОП ОСОБА_3 відмовлено.

Враховуючи викладене, у зв'язку з тим, що рішення, на підставі якого виключені записи про заборону та про іпотеку - скасоване, АТ «Дельта Банк» звернулося 02.05.2018 до відділу державної реєстрації Яремчанської міської ради Івано-Франківської області із заявою про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав па підставі іпотечного договору від 06.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. за реєстровим №1501 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 по справі №5010/1080/2012-3-15/51, яким скасовано рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012.

29.05.2018 відповідач 1 винесла рішення №1046/01-39/20, згідно якого відмовлено у вчиненні реєстраційних дій по заяві АТ «Дельта Банк» від 02.05.2018. Зазначена відмова виконана Т.В. Федорчук - в.о. начальника відділу державної реєстрації - державним реєстратором відділу державної реєстрації Яремчанського міськвиконкому Яремчанської міської ради, в якій зазначено, що заява АТ «Дельта Банк» не підлягає державній реєстрації прав, так як подані банком документи на підставі п. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 за №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Частиною 5 вищевказаної статті визначено, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Відповідно до пунктів 1-2 ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV (станом на момент звернення позивача до відповідача із заявою від 02.05.2018 про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав), державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Підстави для відмови в державній реєстрації прав визначені в ст. 24 Закону №1952-IV. Так, згідно частини 1 вказаної статті, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, серед іншого, у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (пункт 4); наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (пункт 6); заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав (пункт 11).

Частиною 2 статті 24 Закону №1952-IV визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Як слідує із відповіді відповідача, викладеної у листі від 29.05.2018 за №1046/01-39/20, позивачу відмовлено у вчиненні реєстраційних дій на підставі п. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у зв'язку із тим, що подана представником АТ «Дельта Банк» заява не підлягає державній реєстрації прав, так як подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (а.с. 93).

Як судом встановлено, до заяви від 02.05.2018 про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав позивач (а.с. 90-91), серед іншого, долучив оригінал іпотечного договору від 06.08.2008, посвідченому приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л., за реєстровим номером №1501 та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 в справі №5010/1080/2012-з-15/51, яким скасоване рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012, на підставі якого державним реєстратором реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області Питюк І.Я. припинено обтяження іпотекою за іпотечним договором від 06.08.2008 та знято заборону відчуження (запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № НОМЕР_4 від 06.08.2008) з земельної ділянки пл. 0,0461 га., що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить ОСОБА_3

Тобто твердження відповідача про те, що подані позивачем документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, є помилковим.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону №1952-1V (станом на момент звернення позивача до відповідача із заявою від 02.05.2018 про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав), державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що якщо судове рішення скасовано, то воно не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Тобто, у разі скасування судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі скасованого рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису.

Також суд зазначає, що відповідач 1 у відзиві посилається на п. 6 та п. 11 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-1V.

Згідно п. 5 ч. 4 ст. 24 Закону №1952-IV, відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у п. 6 ч. 1 цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава.

Так, державним реєстратором відмічено, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою від 02.05.2018 про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містився запис про реєстрацію іншого речового права - іпотеки, номер запису - 10936178 щодо з земельної ділянки пл. 0,0461 га., що знаходиться в ур. Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1 та проведено державну реєстрацію обтяження - заборону на нерухоме майно, номер запису НОМЕР_2, щодо вказаної земельної ділянки.

Беручи до уваги п. 5 ч. 4 ст. 24, державний реєстратор вказує, що до заяви від 02.05.2018 позивачем не долучено письмову згоду іпотекодержателя - ОСОБА_6, право якої виникло раніше, а саме 26.08.2015, а тому відповідач не має правової можливості без згоди попереднього іпотекодержателя обтяжити іпотекою та накласти заборону відчуження на майно (земельну ділянку) щодо якої раніше зареєстровано інше речове право - іпотека та обтяження: заборона на нерухоме майно.

Однак, дані доводи є помилковими, оскільки з врахуванням рішення господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 в справі №5010/1080/2012-з-15/51, яке надавалось позивачем, право на майно виникло ще 06.08.2008 у ТзОВ «Укрпромбанк», яке 30.06.2010 передало Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» право вимоги в тому числі за кредитним договором за №187/КВ-08 від 06.08.2008, про що вказано позивачем у заяві від 02.05.2018.

Тому помилковими є також і посилання відповідача на п. 11 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З врахуванням вищенаведеного, та беручи до уваги те, що державним реєстратором у рішенні від 29.05.2018 за №1046/01-39/20 як підставу відмови зазначено п. 4 ст. 24 Закону №1952-1V (подана представником АТ «Дельта Банк» заява не підлягає державній реєстрації прав, так як подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження), що як встановлено судом є помилковим, відповідачем 1 неправомірно відмовлено позивачу у вчиненні реєстраційних дій, оскільки на виконання ч. 2 ст. 24 Закону №1952-IV, рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Отже, рішення від 29.05.2018 про відмову у вчиненні реєстраційних дій по заяві публічного акціонерного товариста «Дельта Банк» від 02.05.2018 про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав по іпотечному договору від 06.08.2008, посвідченому приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фріс П.Л., за реєстровим номером №1501, укладеному між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача 1 протиправною, суд підкреслює, що винесення рішення від 29.05.2018 за №1046/01-39/20 про відмову у вчиненні реєстраційних дій взаємовиключає задоволення такої вимоги, оскільки відповідач фактично вчинив певні дії, а тому їх не можна розцінювати як бездіяльність.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відповідача 1 вчинити дії по реєстрації «обтяжень по іпотечному договору» від 06.08.2008, на підставі заяви АТ «Дельта Банк» від 02.05.2018 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 по справі №5010/1080/2012-з-15/51, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 2 ст. 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Таким чином, в даному випадку вчинення реєстраційних дій є дискреційними повноваженнями органів державної реєстрації.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, в частині скасування рішення від 29.05.2018 про відмову у вчиненні реєстраційних дій по заяві публічного акціонерного товариста «Дельта Банк» від 02.05.2018 про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав по іпотечному договору від 06.08.2008, посвідченому приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фріс П.Л., за реєстровим номером №1501, укладеному між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк».

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Яремчанського міськвиконкому Яремчанської міської ради на користь публічного акціонерного товариста «Дельта Банк» частину сплаченого судового збору в розмірі 881,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення від 29.05.2018 про відмову у вчиненні реєстраційних дій по заяві публічного акціонерного товариста «Дельта Банк» від 02.05.2018 про реєстрацію іпотеки та обтяжень речових прав по іпотечному договору від 06.08.2008, посвідченому приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фріс П.Л., за реєстровим номером №1501, укладеному між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк».

Стягнути на користь публічного акціонерного товариста «Дельта Банк» (вул. Щорса, 36Б, м. Київ, 01133, ) за рахунок бюджетних асигнувань Яремчанського міськвиконкому Яремчанської міської ради (вул. Свободи, 266, м. Яремче, Івано-Франківська обл., 78500, ) частину сплаченого судового збору в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.

В зв'язку з перебуванням судді у відрядженні, рішення складене в повному обсязі 30 січня 2019 р.