Справа № 120/3974/18-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 січня 2019 р. Справа № 120/3974/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки ОСОБА_2 поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) із адміністративним позовом до ОСОБА_2 поліції України (далі - НПУ, відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 поліції України щодо неврахування до стажу служби у поліції періодів служби у Державній пенітенціарній службі України з 11.09.2006 р. по 01.05.2008 р. та з 03.04.2012 р. по 19.02.2018 р.;

- зобов'язання врахувати до стажу служби у поліції періоди служби у Державній пенітенціарній службі України з 11.09.2006 р. по 01.05.2008 р. та з 03.04.2012 р. по 19.02.2018 р. ;

- зобов'язання перерахувати грошове забезпечення із врахуванням періодів служби у Державній пенітенціарній службі України з 11.09.2006 р. по 01.05.2008 р. та з 03.04.2012 р. по 19.02.2018 р. та провести відповідні виплати з врахуванням вислуги років.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що з 01.03.2018 року призначений на посаду оперуповноваженого відділу кредитно- фінансової банківської та зовнішньо-економічної діяльності Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки ОСОБА_2 поліції України на підставі наказу.

Однак, до його стажу в поліції не зараховано стаж служби в Державній пенітенціарній службі України. На думку позивача, служба в Державній пенітенціарній службі України має такий же правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу. Тому вказаний стаж мав зараховуватися до стажу служби в поліції, однак, з 01.03.2018 року, відповідач протиправно не зараховує даний стаж в Державній пенітенціарній службі України до стажу служби в поліції, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 30.11.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження і призначено справу до розгляду на 09.01.2019 р. без виклику учасників справи.

26.12.2018 р. відповідачем подано відзив (вх.№59822), в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог вказуючи, що статтею 78 Закону України Про ОСОБА_2 поліції встановлено вичерпний перелік видів та категорії служб, які включаються до стажу поліції, при цьому, служба у Державній пенітенціарній службі України відсутня в такому переліку.

09.01.2019 р. ухвалою суду замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 поліцію України на належного - Департамент захисту економіки ОСОБА_2 поліції України та відкладено розгляд справи на 30.01.2019 р.

28.01.2019 р. відповідачем подано відзив (вх.№4808), в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог вказуючи, що позивачу встановлено стаж служби в поліції 1 рік 22 дні. При цьому, служба у Державній пенітенціарній службі України не враховано до даного стажу, оскільки статтею 78 Закону України Про ОСОБА_2 поліції встановлено вичерпний перелік видів та категорії служб, які включаються до стажу поліції, однак така служба відсутня в даному переліку.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази суд встановив наступне.

19 лютого 2018 р. наказом №12 о/с капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено з посади чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи Піщанська виправна колонія (№59) за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України Про ОСОБА_2 поліцію.

01.03.2018 р. згідно наказу №47 о/с від 01.03.2018 р. прийнятий на службу в ОСОБА_2 поліцію України на посаду оперуповноваженого відділу протидії злочинам у кредитно-фінансовій, банківській сферах та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Донецькій області.

22.03.2018 р. наказом №66 о/с ОСОБА_1, встановлено стаж роботи в поліції, який дає право на встановлення надбавки 1 рік 22 дні.

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Департаменту захисту економіки ОСОБА_2 поліції України щодо зарахування до стажу служби в поліції службу в Державній пенітенціарній службі України.

За наслідком розгляду даної заяви, Департамент листом за вих. №11456/39/04-2018 повідомив, що відповідно до частини другої статті 78 Закону України Про ОСОБА_2 поліцію до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, ОСОБА_2 гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у ОСОБА_3 України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в ОСОБА_4 та ОСОБА_5, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Ураховуючи те, що в зазначеному переліку відсутня Державна пенітенціарна служба України, тому зазначений вище час служби не зараховується до стажу служби в поліції.

Не погоджуючись із такою позицією субєкта владних повноважень позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування до стажу служби в поліції періодів служби у пенітенціарній службі, суд виходить з наступного.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським ОСОБА_2 поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 р. № 260, зареєстрований Міністерством юстиції України

29 квітня 2016 р. за № 669/28799 (далі - Порядок №260).

Так, згідно пункту 3 розділу 2 цього Порядку, до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України Про ОСОБА_2 поліцію .

В свою чергу, положеннями статті 78 Закону України Про ОСОБА_2 поліції визначено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, ОСОБА_2 гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у ОСОБА_3 України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в ОСОБА_4 та ОСОБА_5, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Отже, як видно, до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди на службі, вичерпний перелік якої визначено частиною другою статті 78 Закону України Про ОСОБА_2 поліцію. У даному переліку відсутня служба в Державній пенітенціарній службі України.

Суд акцентує увагу, що поняття «стаж служби» в поліції та «вислуга років» у поліції відрізняються одне від одного, як за змістом так і за порядком їхнього обчислення, оскільки стаж служби в поліції визначається згідно з частинами другою, третьою статті 78 Закону України "Про ОСОБА_2 поліцію", а порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України, що прямо передбачено частиною четвертою статті 78 Закону України "Про ОСОБА_2 поліцію".

Оцінюючи доводи позивача стосовно того, що його служба в пенітенціарній установі прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ, суд вказує на наступне.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Зокрема, статтями 22 і 23 Закону України Про міліцію визначається соціальний захист працівників міліції і порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну.

Частиною пятою статті 23 Закону України Про Державну кримінально-виконавчу службу України визначено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про ОСОБА_2 поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, як видно із процитованих норм, питання проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи регулюється законами про міліцію та про поліцію.

Разом з цим, це не прирівнює службу осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи до служби в органах внутрішніх справ.

Більш того, суд вказує, що відповідно до пункту 1 розділу I Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114) до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

В силу пункту 20 Положення № 114, час перебування осіб рядового і начальницького складу на службі в органах внутрішніх справ зараховується до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу за спеціальністю згідно з законодавством.

Отже, до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ.

При цьому, пунктом 1 Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 394/2011, Державна пенітенціарна служба України (ДПтС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Аналогічна норма наведена і в пункті 1 Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 225, згідно якої Державна пенітенціарна служба України (ДПтС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

В свою чергу, Міністерство юстиції України (Мінюст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінюст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів ОСОБА_2 академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як субєктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації (п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою від 2 липня 2014 р. № 228).

Відтак, Державна пенітенціарна служба України перебуває у складі Міністерства юстиції України, та координується останнім.

За таких обставин, суд доходить висновку, що проходження ОСОБА_1 служби на посадах Державної кримінально-виконавчої служби України в період з 11.09.2006 р. по 01.05.2008 р. та з 03.04.2012 р. по 19.02.2018 р., не відноситься до діяльності/служби в органах внутрішніх справ, а відтак, не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції. Отже, Департамент, визначаючи позивачу стаж служби в поліції, діяв правомірно в межах повноважень, у порядку та спосіб, визначений законом, а тому, відсутні підстави визнавати протиправною оскаржувану бездіяльність. Відтак, позов у досліджуваній частині задоволенню не підлягає.

Визначаючись щодо вимог про зобовязання зарахувати до стажу служби у поліції періоди роботи в Державній пенітенціарній службі України та перерахувати і виплатити грошове забезпечення із урахуванням такого (стажу), то такі є похідними від першої. А тому враховуючи відсутність підстав для зарахування до стажу служби у поліції періоди роботи в Державній пенітенціарній службі України, дані вимоги не підлягають задоволенню

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, яка не є субєктом владних повноважень у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код за ДРФО -НОМЕР_1).

Відповідач: Департамент захисту економіки ОСОБА_2 поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ).

Повний текст рішення складено 31.01.2019 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна