Справа № 660/878/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р. Категорія: 6.2.1м. ОдесаСправа № 660/878/18 Головуючий у суді І інстанції: Гончаренко О.В. час і місце ухвалення: не зазначено, м. Херсон

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюк Г.В.,

суддів: Потапчук В.О. , Шляхтицький О.І. ,

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Пред-к позивачаОСОБА_4 (ордер, адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 листопада 2018 року за позовом ОСОБА_5 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Литвиненко Тетяни Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и В:

Позивач, звернувся до суду з позовом до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Литвиненко Тетяни Ігорівни в якому просив поновити строк для подачі скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 19.09.2017 року №03-10/277.

Ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 листопада 2018 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення № 3-10/277 від 19.09.2017 року державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Литвиненко Тетяни Ігорівни.

Позов ОСОБА_5 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Литвиненко Тетяни Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 3-10/277 від 19.09.2017 року залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення , суд першої інстанції не посилався на наявність довіреності від 06.09.2017 року №105, згідно якої на думку суду позивач уповноважив свого батька здійснювати представництво перед відповідачем і був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення , проте такої довіреності не існує як взагалі так і в матеріалах справи. Позивач стверджує, що про наявність постанови йому стало відомо після ознайомлення його представника 13.08.2018 року з матеріалами справи №923/213/18 в Господарському суду Херсонської області на підставі його заяви від 08.08.2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 13 вересня 2017 року постановою № 03-10/277 від 19.09.2017 року державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області (Державна екологічна інспекція у Херсонській області) Литвиненко Тетяни Ігорівни на ФОП ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 340 грн. Цього ж дня копію постанови як зазначено у її тексті отримала уповноважена особа ФОП ОСОБА_5 -ОСОБА_7 . Також ОСОБА_7 від імені ФОП ОСОБА_5 підписав акт № 02-11/251 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та протокол про адміністративне правопорушення № 8415.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_5

Відповідно копії квитанції № 0.0.855667706.1 від 22.09.2017року ПАТ «Приватбанк», наданої відповідачем, ОСОБА_5 сплатив загальний штраф та інші санкції за вересень 2017 року у сумі 612грн.

Згідно відповіді Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області на запит Державної екологічної інспекції у Херсонської області від 05.11.2018 року № 594/02-13 дійсно Дудчанською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області була посвідчена довіреність на представлення інтересів під час перевірки Державною екологічною інспекцією у Херсонської області від імені ОСОБА_5 Довіреність зареєстрована 06.09.2017 року за номером 105.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку , суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду та не надано відомостей про поважність причин пропуску такого строку, а відтак потрібно застосувати наслідки передбачені частиною 3 ст. 123 КАС.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного:

Відповідно до ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду,або якщо підстави,вказані ним у заяві,будуть визнані судом неповажними,суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення природоохоронного режиму судом встановлено, що постановою №03-10/277 від 19 вересня 2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Оскаржену постанову отримав уповноважена особа ФОП ОСОБА_5- ОСОБА_7 наручно 19 вересня 2017 року про, що свідчить його підпис на бланку постанови. Штраф сплачено позивачем у добровільному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що з адміністративним позовом, вимог якого є скасування постанови №03-10/277 від 19 вересня 2017 року, позивач звернувся лише 26 серпня 2018 року, тобто з пропуском строку, визначеного ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

У своєму клопотанні про поновлення строку на звернення до суду позивач зазначав, що ОСОБА_7,який підписував протоколи про адміністративне правопорушення і отримував постанову про накладення адміністративного стягнення, не був на це уповноважений і взагалі не є особою, яка може бути захисником або законним представником у справі про адміністративне правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядалася і виносилася постанова по ній без його відома, Про наявність цієї постанови йому стало відомо після ознайомлення його представника 13.08.2018 року з матеріалами справи №923/213/18 в Господарському суду Херсонської області на підставі його заяви від 08.08.2018 року.

Суд першої інстанції відхилив такі доводи та вважав їх не поважними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на те, що в матеріалах справи відсутня довіреність на представництво ОСОБА_7 перед Державною інспекцією з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області наданої ФОП ОСОБА_5

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтвердив факт, що такої довіреності не існує та наполягав , що про наявність оскаржуваної постанови позивачу стало відомо після ознайомлення його представника 13.08.2018 року з матеріалами справи №923/213/18 в Господарському суду Херсонської області на підставі його заяви від 08.08.2018 року.

Відповідно до ст..71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків , встановлених ст..78 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивачу стало відомо про існування даного рішення 13.08.2018 року, після ознайомлення його представника з матеріалами справи №923/213/18 в Господарському суду Херсонської області, саме з даної дати і почався перебіг строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 19.09.2017 року №03-10/277 , а тому не погоджується з висновком суду першої інстанції , щодо відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Згідно із правовим висновком ,зробленим в ухвалі Верховного Суду від 13.03.2018 року по справі № 800/474/17, строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день надходження поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов'язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов'язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб'єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані ( див.пункі 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998р.)

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. ( див.пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р.та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р.).

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України , кожному гарантується право на захист його прав , свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом ,ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді ,до підсудності якого вона віднесена .

Відповідно до ст..320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції підлягає скасування, з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 268,315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 листопада 2018 року по справі №660/878/18- скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено - 23 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.