Справа № 215/4088/18(2-а/215/150/18)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 215/4088/18(2-а/215/150/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року (суддя Коноваленко М.І.)

у справі № 215/4088/18

за позовом ОСОБА_1

до Держави Україна в особі Державної служби з питань праці

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 07 вересня 2018 року звернуся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Держави Україна в особі Державної служби з питань праці, яка виявилася у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду заяви від 11.03.2018 згідно порядку ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу»; зобов'язати Державу Україна в особі Державної служби з питань праці протягом 15-ти днів вжити заходів для надання відповіді відповідно до вимог заяви від 11.03.2018; зобов'язати Державу Україна в особі Державної служби з питань праці окремим нормативно-правовим актом вжити заходів до усунення причин, що породжують не видачу позивачеві належно оформленої трудової книжки відповідно до заяви від 11.03.2018; захистити права позивача бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 11.03.2018 та права викривати недоліки в роботі зобов'язати Держави Україна в особі Державної служби з питань праці для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання прав, законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення; зобов'язати Державу Україна в особі Державної служби з питань праці окремим нормативно-правовим актом визнати за позивачем право на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належним оформленням трудових відносин відповідно до заяви від 11.03.2018.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної служби з питань праці про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії передано, на підставі статті 29 КАС України, до Київського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, позов направити до суду за територіальною підсудністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам скаржника, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до приписів частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно з частиною 2 вказаної статті окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в адміністративній справі № 215/4088/18 є протиправна, на думку позивача, бездіяльність Держави Україна в особі Державної служби з питань праці, яка унеможливила реалізацію позивачем, права на отримання інформації, права на ліквідацію перешкод при здійсненні прав та законних інтересів, права викривати недоліки в роботі відповідача тощо.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що даний спір за предметною юрисдикцією підсудний окружному адміністративному суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 29 КАС України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи, що процесуальний закон не містить норми щодо порядку передачі адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду у разі подання адміністративного позову з порушенням правил предметної підсудності, суд першої інстанції вірно застосував аналогію закону та передав адміністративну справу № 215/4088/18 на розгляд до окружного адміністративного суду.

При цьому колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість посилання скаржника на положення ст. 25 КАС України, оскільки нормами вказаної статті регулюється питання територіальної підсудності адміністративних справ, тоді як першочерговим для судів є встановлення саме предметної підсудності адміністративної справи, після чого досліджується питання територіальної юрисдикції судів.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції процесуальних прав, а саме неповідомлення про дату, час та місце судового розгляду справи, не забезпечення можливості подавати свої доводи та міркування, колегія суддів також не знаходить обґрунтованими, адже відповідно до частини 5 статті 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної ухвали від 21 вересня 2018 року судом першої інстанції позовну заяву ОСОБА_1 було передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 27 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб'єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб'єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб'єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Згідно з додатком № 1 до Указу Президента «Про утворення місцевих адміністративних судів, затвердження їх мережі України від 16 листопада 2004 року № 1417/2004, визначено території, на які поширюються повноваження місцевих адміністративних судів України.

Відтак, окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ є Окружний адміністративний суд міста Києва, що свідчить про невірне визначення в оскаржуваній ухвалі суду апеляційної інстанції.

Проте, в матеріалах справи міститься ухвала Київського окружного адміністративного суду від 05.10.2018, якою адміністративну справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва, тобто фактично виправлено допущену судом першої інстанції помилку.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року у справі № 215/4088/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року у справі № 215/4088/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко