Справа № 806/1775/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1775/18

Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

30 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року (головуючий суддя Панкеєва В.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 на підставі довідки УМВС України в Житомирській області від 23.05.2017 №85/7213 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки УМВС України в Житомирській області від 23.05.2017 №85/7213 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року адміністративний позов задоволено. А саме: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 на підставі довідки УМВС України в Житомирській області від 23.05.2017 №85/7213 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки УМВС України в Житомирській області від 23 травня 2017 р. №85/7213 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Вважаючи, що судом першої інстанції при прийнятті вказаного рішення було вирішено не всі заявлені при поданні позову вимоги, позивач 23 жовтня 2018 року звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі. Зокрема, позивач, посилаючись на приписи ст. 252 КАС України, просив окружний суд вирішити питання стосовно зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Зокрема, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просив скасувати ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву та зобов'язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

В силу положень ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, судова колегія ухвалила здійснити розгляд справи в письмовому провадженні за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у винесенні додаткового судового рішення у справі, суд першої інстанції, надав оцінку поданої позивачем заяви в призмі положень ст. 378 КАС України, якою визначено порядок розгляду заяв про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

В даному випадку, суд першої інстанції зазначив, що спосіб виконання рішення у даній справі визначений його зобов'язальною частиною, а встановлення порядку виконання рішення є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне

Судове рішення повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов'язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти судового рішення є ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 4 цієї норми передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Таким чином, ухвалу суд постановляє, якщо відсутні перелічені у цій нормі підстави для ухвалення додаткового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що одна із вимог поданої позивачем позовної заяви стосувалась саме зобов'язання відповідача у 30-денний термін з дня набрання рішенням у справі законної сили подати звіт про його виконання.

Втім, судом першої інстанції зазначена вимога при ухваленні рішення від 22.06.2018 року не вирішена, що вже само по собі є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції ухвалою фактично відмовив у задоволенні вказаної вимоги по суті, що є порушенням норм процесуального права, оскільки за правилами частини 3 статті 252 КАС додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

До того ж, судова колегія зауважує про помилкову кваліфікацію судом першої інстанції поданої позивачем в порядку ст. 252 КАС України заяви про ухвалення додаткового судового рішення, як заяви про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Стосовно вимоги позивача про задоволення його заяви та ухвалення додаткового рішення у справі №806/1775/18, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 252 КАС України додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Виконання судових рішень - це стадія процесу, змістом якої є правовідносини й діяльність її учасників, пов'язана з виконанням судових рішень: звернення рішень до виконання, контроль за їх виконанням та вирішення питань, що виникають як під час їх виконання, так і після цього. Тобто контроль на стадії виконання судових рішень є необхідним складником стадії виконання судових рішень.

На переконання судової колегії, судовий контролю на стадії виконання судових рішень створює необхідні передумови для безпосередньої реалізації прийнятих у рішенні засобів, сприяє формуванню в осіб переконання в соціальну справедливість та віру у верховенство права, забезпечує охорону прав і законних інтересів осіб; своєчасне й точне виконання рішення суду та сприяє виконанню завдань судочинства.

Варто зазначити, що ефективність правосуддя залежить від виконання судових рішень. Головною метою судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є, насамперед, реалізація основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а передбачає також його виконання. Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами. Тому, після вирішення публічно-правового спору і набранням судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, із приводу захисту яких він прийняв судове рішення.

У Рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 КАС України.

Відповідно до частини 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції протиправно не надано належної оцінки вимозі позивача про встановлення судового контролю у даній справі, чим допущено порушення його прав на дієвий та результативний судовий захист.

Отже, приймаючи до уваги обставини справи, колегія суддів вважає, що клопотання позивача, заявлене одночасно з позовними вимогами, про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Також, задовольняючи апеляційну скаргу позивача та постановляючи рішення щодо зобов'язання відповідача подати звіт протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду від 22.06.2018 року законної сили, суд апеляційної інстанції враховує те, що оскаржуване рішення набрало законної сили 24.07.2018 року, і відповідно 30-денний строк слід рахувати з дати набрання законної сили даним судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року про відмову в ухваленні додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №806/1775/18 задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протягом 30 днів з дня набрання рішенням у справі №806/1775/18 від 22 червня 2018 року законної сили подати до Житомирського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.