Справа № 1440/2450/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2019 р. № 1440/2450/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Миколаївського обласного військового комісаріату, вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54030
про:визнання протиправною бездіяльності; зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач або Комісаріат) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви позивача на комісії по встановленню статусу учасника бойових дій; зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача на комісії по встановленню статусу учасника бойових дій, встановлення статусу учасника бойових дій та видати відповідне посвідчення; встановлення відповідачу строку для подання звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав що Комісаріат протиправно відмовив йому у розгляді заяви про встановлення статусу учасника бойових дій з метою отримання посвідчення відповідного зразка. Відмова відповідача звужує права позивача для отримання передбачених законодавством пільг, належних учасникам бойових дій. Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій у Збройних Силах України були надані всі необхідні документи на підтвердження права позивача на отримання статусу учасника бойових дій.

Відповідач подав відзив (ар. с. 34-35), в якому зазначив таке. Позивач проходив службу у прикордонних військах, тому статус учасника бойових дій йому має надавати Адміністрація Державної прикордонної служби України. Відповідно до Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200, на комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил України (які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби (роботи) у Збройних Силах України. Як вказав відповідач у відзиві, питання щодо надання статусу учасника бойових дій не входить до повноважень комісії Миколаївського обласного військового комісаріату.

Позивач подав відповідь на відзив відповідача (ар. с. 39-40).

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:
Згідно з позовом та інформацією, що міститься у листі Комісаріату від 24.09.2018 № 12/5890, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Середньоазіатського прикордонного округу військ КДБ СРСР. Як вказав позивач, в період з 18.01.1986 по 02.05.1986 він неодноразово перетинав кордон Афганістану, де приймав участь у бойових діях по знищенню бандформувань моджахедів, які прагнули дестабілізувати прикордонну обстановку.

10.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Комісаріату із заявою про встановлення статусу учасника бойових дій (ар. с. 15-16).

Відповідач рішення за заявою ОСОБА_1 не прийняв та листом від 24.09.2018 № 12/5890, з посиланням на затверджене наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200 «Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій» (надалі Положення), повідомив позивачу про те, що, оскільки прикордонні війська не входять до складу Збройних Сил України, йому необхідно звернутися до комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій особового складу Державної прикордонної служби України.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 5 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі Закон № 3551), учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону № 3551, учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Як вказано у пункті 10 Положення, на комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій обласного військового комісаріату (надалі Комісія) покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил та Державної спеціальної служби транспорту (які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби (роботи) у Збройних Силах та Державній службі транспорту), колишніх партизанів та підпільників, - за місцем їх реєстрації (перебування на військовому обліку).

Згідно з пунктом 11 Положення, Комісія зобов`язана: приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; реєструвати заяви в спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії; розглядати внесені на розгляд заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання; робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника; заслуховувати пояснення осіб, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил) або розмінуванні (траленні бойових мін); доводити рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок його оскарження; розглядати документи стосовно надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а в разі відсутності підстав, які підтверджуються документами, повертати їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.
Відповідно до статті 4 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12.10.1967 (чинного на момент проходження служби позивачем), Збройні Сили СРСР складаються з Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, прикордонних та внутрішніх військ.

Доводи відповідача про те, що заяву позивача має розглядати відповідна комісія Адміністрації Державної прикордонної служби України, суд визнав безпідставними.

По-перше, відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.04.2015 № 460 «Положення про комісію Адміністрації Державної прикордонної служби України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій особового складу Державної прикордонної служби України», вказана комісія призначена для вивчення та розгляду поданих документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій особовому складу Державної прикордонної служби України, який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції; комісія вивчає документи про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Крім того, згідно з преамбулою наказу МВС від 21.04.2015 № 460, положення про комісію Адміністрації Державної прикордонної служби України було затверджено відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

По-друге, Адміністрація Державної прикордонної служби України, відповідно до Указу Президента України від 31.07.2003 № 772/2003 «Про реорганізацію Державного комітету у справах охорони державного кордону України», є правонаступником вказаного комітету, що, в свою чергу, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.01.1992 № 3 «Питання Державного комітету у справах охорони державного кордону України», був правонаступником колишнього Управління військ тільки Західного прикордонного округу КДБ СРСР (а не Середньоазіатського прикордонного округу, службу в якому проходив позивач).

Оскільки законодавством прямо не визначено, на який орган покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил СРСР, на думку суду, пункт 10 Положення, відповідно до якого «… на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил … (які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби … у Збройних Силах … за місцем їх реєстрації (перебування на військовому обліку) …», необхідно тлумачити таким чином, що до обов`язку вказаних комісії входить і вирішення питання, з яким звернувся до Комісаріату ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд встановив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, тому зобов`язаний розглянути по суті заяву позивача.

В той же час, суд визнав передчасними позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача встановити позивачу статус учасника бойових дій та видати відповідне посвідчення.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даному випадку, оскільки відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача та, відповідно, не встановив наявність (або відсутність) умов, визначених законом, прийняття судом рішення на користь позивача буде втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір розподіляється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 139, 241-243, 246, 250, 255, 262, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 ) задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у нерозгляді по суті заяви ОСОБА_1 щодо встановлення статусу учасника бойових дій.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 щодо встановлення статусу учасника бойових дій.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 у місячний строк з дня набрання рішенням у справі законної сили подати звіт про його виконання.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифіка НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 704,80 грн., що був сплачений платіжною квитанцією від 08.10.2018 № 0.0..1.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна