Справа № 0240/3110/18-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/3110/18-а Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

24 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до сільського голови Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до сільського голови Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 в якому просив визнати бездіяльність відповідача протиправною при розгляді його письмових звернень та зобов'язати останнього розглянути його письмові звернення від 16.02.2018 року, 22.03.2018 року, 10.05.2018 року та 13.06.2018 року у відповідності до вимог чинного законодавства та в визначені терміни.

В обґрунтовання позовних вимог зазначав, що станом на момент звернення до суду він на жодне з чотирьох звернень відповіді не отримав.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Вважає, не є доведеними обставинами вручення йому поштової кореспонденції відповідача, як відповідей на його звернення.

Відповідачем, подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вислухавши представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач стверджує, що 16 лютого 2018 року він звернувся із письмовим зверненням до сільського голови Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 у якому просив надати наступну інформацію:

- вказати конкретний термін звіту сільського голови перед мешканцями с.Лука-Мелешківська щодо використання бюджетних коштів за кожен квартал звітного року;

- зазначити яка проведена робота щодо курсування додатково ще двох автобусів по маршруту № 27 м. Вінниця - с.Лука - Мелешківська;

- коли буде прокладено водогін по вулиці Мічуріна в с. Лука-Мелешківська, Вінницького р-ну, Вінницької обл., оскільки на вказані цілі були виділені кошти в сумі 1700000 грн.;

- коли будуть очищені два ставки, які розташовані на території Лука-Мелешківської сільської ради, Вінницького району, Вінницької області;

- чому не проводиться ремонт дороги по вул.Мічуріна в с.Лука-Мелешківська, Вінницького району, Вінницької області; чи заплановані ремонті роботи на вказаній ділянці та на який конкретно період;

- коли буде встановлено економне освітлення на всіх автобусних зупинках с.Лука- Мелешківська, Вінницького району, Вінницької області;

- коли будуть встановлені сміттєві баки на автобусних зупинках с.Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області;

- чи планується в зимовий період прибирання снігу на вулицях села, якщо так то які саме роботи заплановані, які кошти виділяються для даного виду робіт.

Відповіді на зазначене звернення не отримав, а тому повторно звернувся до відповідача з письмовими зверненнями аналогічного змісту: 22 березня 2018 року, 10 травня 2018 року та 13 червня 2018 року.

На повторні звернення, він також відповіді не отримав.

У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до суду та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача при розгляді письмових звернень та зобов'язати відповідача розглянути звернення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в журналі реєстрації вхідної кореспонденції відомості про надходження звернення від ОСОБА_2 датоване 16.02.2018 року - відсутні. Звернення від 22.03.2016 року надійшло на адресу Лука-Мелешківської сільської ради 26.03.2018 за вхідним №9-М. За наслідками розгляду звернення, позивачу надано відповідь за вихідним №02-12/113 від 20.04.2018 року. Звернення від 10.05.2018 року надійшло на адресу Лука-Мелешківської сільської ради 07.06.2018 року за вхідним №29-М. За наслідками розгляду звернення, позивачу надано відповідь за вихідним №02-17/202 від 26.06.2018 року. При цьому, на адресу Лука-Мелешківської сільської ради надійшла копія звернення позивача від Вінницької районної державної адміністрації про що свідчить відповідний супровідний лист. Звернення від 13.06.2018 року надійшло на адресу Лука-Мелешківської сільської ради 20.06.2018 року за вхідним №02-12/508. За наслідками розгляду звернення, позивачу надано відповідь за вихідним №02-17/239 від 17.07.2018 року. В подальшому, 27.07.2018 року на адресу Лука-Мелешківської сільської ради надійшло звернення від позивача за вхідним №641/02-17. За наслідками розгляду зазначеного звернення ОСОБА_2 знову надано відповідь за вихідним №02-17/283 від 03.08.2018 року. Відтак, як випливає із зазначеного, щодо кожного конкретного випадку звернення позивача, виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради, ОСОБА_2 надана повна та вичерпна відповідь. Наведені обставини підтверджено долученими до справи даними записів журналів вхідної та вихідної кореспонденції відповідача. Отже, факти бездіяльності, що полягають у не розгляді звернень позивача відсутні. При цьому, відповідачем не допущено порушень законодавства, які б призвели до порушення чи обмеження права позивача на інформацію.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно положень статті 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

При цьому, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У відповідності до ч.7 ст.5 Закону України "Про звернення громадян" у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним.

Положеннями статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

У судовому засіданні представником позивача зазначено, що 16 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся із письмовим зверненням до сільського голови Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області з проханням надати інформацію. Не отримавши відповіді на своє звернення ОСОБА_2 повторно звернувся до відповідача з письмовими зверненнями аналогічного змісту 22 березня 2018 року, 10 травня 2018 року та 13 червня 2018 року.

Як свідчать письмові докази, звернення позивача датоване 16.02.2018 року на адресу Лука-Мелешківської сільської ради не надходило, в журналі реєстрації вхідної кореспонденції відомості про надходження звернення від ОСОБА_2 датоване 16.02.2018 року - відсутнє.

Звернення від 22.03.2016 року надійшло на адресу Лука-Мелешківської сільської ради 26.03.2018 року за вхідним №9-М. За наслідками розгляду звернення, позивачу надано відповідь за вихідним №02-12/113 від 20.04.2018 року; звернення від 10.05.2018 року надійшло на адресу Лука-Мелешківської сільської ради 07.06.2018 року за вхідним № 29-М. За наслідками розгляду звернення, позивачу надано відповідь за вихідним № 02-17/202 від 26.06.2018 року.

Окрім того, представником відповідача зазначено, що безпосередньо на адресу Лука-Мелешківської сільської ради надійшла копія звернення позивача від Вінницької районної державної адміністрації про що свідчить відповідний супровідний лист.

Звернення від 13.06.2018 року надійшло на адресу Лука-Мелешківської сільської ради 20.06.2018 року за вхідним № 02-12/508. За наслідками розгляду звернення, позивачу надано відповідь за вихідним № 02-17/239 від 17.07.2018 року.

В подальшому, 27.07.2018 на адресу Лука-Мелешківської сільської ради надійшло звернення від позивача за вхідним №641/02-17. За наслідками розгляду звернення ОСОБА_2 надано відповідь за вихідним №02-17/283 від 03.08.2018 року.

Таким чином, витягами з журналів вхідної та вихідної кореспонденції підтверджуються дати надходження звернень та надання на них відповідей, окрім звернення від 16.02.2018 року. Але, колегія суддів вважає, що зазначені дані не свідчать про отримання позивачем вищезазначених відповідей на свої звернення та не спростовують доводи позивача про неотримання таких відповідей.

Як передбачено ст.18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, крім іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до чинного законодавства, органи державної влади, зокрема органи та установи юстиції зобов'язані повідомити письмово громадянина про результати розгляду його звернення та суть прийнятого за ним рішення - надати обґрунтовану, повну, та по суті звернення відповідь у встановлений законодавством строк з повідомленням про розгляд звернення із зазначенням норм, що були порушені, конкретних дій, які повинні бути вчинені, і ким.

Виходячи з аналізу положень чинного законодавства та дослідженням матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем при наданні позивачеві відповідей на його звернення з дотриманням строків та порядку, встановленого Законом України "Про звернення громадян", не було дотримано вимог ст.18 вказаного Закону, в частині забезпечення отримання заявником відповідей на свої звернення.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідач не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Згідно ч.1 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ч.1 ст.242 КАС України, а тому наявні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до сільського голови - Лука-Мелешівської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність голови Лука-Мелешівської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 при розгляді письмових звернень ОСОБА_4, протиправною.

Зобов"язати голову Лука-Мелешівської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 забезпечити право ОСОБА_2 на одержавння письмових відповідей на звернення від 22.03.2018 року, 10.05.2018 року, 13.06.2018 року.

В решті позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.