Справа № 826/14303/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Сорочка Є. О., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представників третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року про забезпечення адміністративного позову (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Національний медичний університет імені О.О. Богомольця, ОСОБА_7 про визнання протиправними дій щодо винесення наказу, визнання його протиправним та скасування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправними дій Міністерства охорони здоров'я України щодо винесення наказу від 14.08.2018 р. № 42-о «Про покладення обов'язків»; визнання протиправним та скасування наказу Міністерства охорони здоров'я України від 14.08.2018 р. № 42-о «Про покладення обов'язків».

Одночасно позивачами було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу від 14 серпня 2018 року № 42-о.

Також позивачі просили заборонити Міністерству охорони здоров'я України призначати виконуючого обов'язки ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця та вчиняти будь-які інші дії щодо покладення обов'язків ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на будь-яку особу, окрім випадків, визначених ч. 4 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2018 р. вказану заяву було задоволено частково.

Зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров'я України від 14 серпня 2018 року № 42-о «Про покладення обов'язків».

Заборонено Міністерству охорони здоров'я України призначати виконуючого обов'язки ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця та вчиняти будь-які інші дії щодо покладення обов'язків ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на будь-яку особу, окрім випадків, визначених положеннями Закону України «Про вищу освіту».

28.09.2018 р. до суду першої інстанції була подана заява про зміну предмету позову, шляхом доповнення його вимогами про встановлення відсутності у Міністерства охорони здоров'я України компетенції (повноважень) на призначення виконувача обов'язків ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, крім випадків, прямо визначених положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту»; визнання протиправним та скасування наказу Міністерства охорони здоров'я України від 07 вересня 2018 року № 1639 «Про деякі питання управління Національним медичним університетом імені О. О. Богомольця».

Одночасно позивачами 28.09.2018 р. подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров'я України від 07 вересня 2018 року № 1639 «Про деякі питання управління Національним медичним університетом імені О. О. Богомольця» (далі - Наказ № 1639).

Вказана заява обґрунтована очевидною протиправністю Наказу № 1639, позаяк в період його прийняття діяла заборона Міністерству охорони здоров'я України призначати виконуючого обов'язки ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця та вчиняти будь-які інші дії щодо покладення обов'язків ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на будь-яку особу, окрім випадків, визначених положеннями Закону України «Про вищу освіту», встановлена ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року, постановленою у цій же справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року заяву задоволено.

Зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров'я України «Про деякі питання управління Національним медичним університетом імені О. О. Богомольця» від 07 вересня 2018 року № 1639.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну ухвалу суду першої інстанції та у задоволенні заяви відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що приймаючи Наказ № 1639 відповідач не вчиняв дій щодо призначення виконуючого обов'язки ректора. Навпаки, вказаним наказом відповідач лише констатував факт призначення виконуючого обов'язки ректора самим Національним медичним університетом імені О. О. Богомольця згідно прийнятого ним наказу від 05.09.2018 р. № 3-з «Про призначення виконуючого обов'язки ректора НМУ імені О. О. Богомольця».

Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції не викладено мотивів, з яких суд прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, оскільки в разі ухвалення в подальшому судового рішення, за наслідком розгляду судом справи по суті, на користь позивачів, останнім необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав та інтересів, за захистом яких вони звернулись до суду, з огляду на широке коло повноважень ректора ОНМедУ, визначених статтею 34 Закону України «Про вищу освіту».

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив позивачів, зареєстрований 30.01.2019 р. за вх. № 3375, у якому позивачі вважають апеляційну скаргу необґрунтованою, оскільки апелянт не зазначає конкретних норм матеріального та процесуального права, які були порушені, на його думку, судом першої інстанції.

Окремо позивачі зауважують, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено повноважень Міністерства «визнавати виконання обов'язків» керівника вищого навчального закладу.

Позивачі вважають, що в силу приписів ст. 156 КАС України та змісту Наказу № 1639 відповідач діяв очевидно всупереч заборон, встановлених для нього ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2018 р.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду - скасувати з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції встановив наявність обох підстав, визначених вказаною нормою.

Між тим, вбачаючи очевидну протиправність Наказу № 1639 через існування прямої заборони Міністерству охорони здоров'я України призначати виконуючого обов'язки ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця та вчиняти будь-які інші дії щодо покладення обов'язків ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на будь-яку особу, окрім випадків, визначених положеннями Закону України «Про вищу освіту», встановленої ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року, суд першої інстанції не врахував наступного.

Як свідчать матеріали справи, наказом Національного медичного університету імені О. О. Богомольця за підписом в. о. ректора ОСОБА_7 від 05.09.2018 р. № 3-з «Про призначення виконуючого обов'язки ректора НМУ імені О. О. Богомольця» на виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року про забезпечення позову покладено виконання обов'язків ректора на ОСОБА_14 з 06.09.2018 р. (а. с. 147).

07.09.2018 р. відповідачем було прийнято Наказ № 1639, з тексту якого вбачається, що відповідно до наказу від 05.09.2018 р. № 3-з Міністерство визнає виконання обов'язків ректора та зобов'язує ОСОБА_7 передати ОСОБА_14 справи НМУ імені О. О. Богомольця (а. с. 51).

Відтак прийняттям Наказу № 1639 відповідач засвідчив визнання правовідносин, створених Національним медичним університетом ім. О. О. Богомольця, при цьому жодним чином не змінюючи їх.

Таким чином, доводи апелянта про відсутність рішень відповідача про призначення чи покладення обов'язків ректора знайшли своє підтвердження матеріалами справи, оскільки відповідне призначення відбулося Національним медичним університетом ім. О. О. Богомольця.

В свою чергу, у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

В розумінні вказаної норми фраза «вчиняти будь-які інші дії щодо покладення обов'язків ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на будь-яку особу» не може розцінюватись як така, що стосується заборони приймати Національним медичним університетом ім. О. О. Богомольця рішення № 3-з, а відтак і приймати розпорядчі рішення на його виконання відповідачем, не встановлюючи та не створюючи при цьому правових відносин, що не врегульовані наказом № 3-з, оскільки Наказ № 3-з не є предметом оскарження у даній справі.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб бути ефективним, засіб юридичного захисту має бути незалежним від будь-якої дискреційної дії державних органів влади; бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується; спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення чи забезпечити належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.

В той же час, вживаючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що вжиття таких заходів є необхідним для збереження існуючого стану, оскільки позивачам необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав та інтересів, за захистом яких вони звернулись до суду, з огляду на широке коло повноважень ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів наявність доказів, які б свідчили про наміри виконуючого обов'язки ректора порушувати права позивачів, які, до того ж, було б важко відновити, не встановила.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Натомість, в частині обґрунтованості колегія суддів не вбачає відображення судом першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення причинно - наслідкового зв'язку між визнанням відповідачем виконання обов'язків ректора ОСОБА_14 та достатньою для прийняття оскаржуваного рішення ймовірністю настання важковідновлювальних негативних наслідків в результаті такого визнання.

З огляду на необґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині та недоведеність таких наслідків доводами заяви позивачів, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, та, як наслідок, наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з недостатнім правовим обґрунтуванням, а тому наявні підстави для його скасування.

Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 150, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року про забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Національний медичний університет імені О.О. Богомольця, ОСОБА_7 про визнання протиправними дій щодо винесення наказу, визнання його протиправним та скасування задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя Є. О. Сорочко
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 31.01.2019 р.)