Справа № 552/7050/18
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 552/7050/18
Провадження № 2-а/539/9/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Гусак А.О.,
учасники справи у судове засідання не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України Харківська митниця ДФС України в особі т.в.о.заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -
встановив:
Свої вимоги мотивував тим, що постановою від 20 листопада 2018 року, яка винесена Харківською митницею ДФС Україна в особі т.в.о. начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниця ДФС ОСОБА_2, його визнано винною за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надіслав заяву в якій просив справу слухати у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідно до наданого відзиву проти позову заперечував, зазначив, що постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд відмовити в задоволенні даного позову повністю.
Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Позивач просив поновити строк звернення до суду з тих підстав, що постанова в справі про порушення митних правил була винесена 20 листопада 2018 року та направлена позивачу за місцем його реєстрації за адресою: с.Ждани, Лубенського району, вул. Піонерська, 35-а, Полтавської області. Постанова була отримана його матірю та надіслана нею за місцем його проживання до м. Полтави. ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Полтава з позовною заявою 10.12.2018 року.
Ч. 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За вказаних обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку та поновлює позивачу строк звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено Кодексом.
У відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Згідно з положеннями ст. 318 МК України, зокрема, органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.
Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема: перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст.335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;
Відповідно до ч. 1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, зокрема, при перевезенні автомобільним транспортом - документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).
Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України (далі - МК України), громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
Згідно з ч. 1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно ч.1 ст. 93 МКУ визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту повинні: 3) бути доставленими у митний режим призначення до закінчення строку, визначеному ст. 95 МКУ.
Відповідно до статті 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
За правилами ч.2 ст.95 МКУ до строків, зазначених у частині першій цієї статті не включається: 1) час дії обставин, зазначених у ст. 92 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем ( за умови інформування органу доходів і зборів який контролює їх переміщення); 3) час. необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом ( за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).
Отже, у вищезазначених нормах МКУ чітко передбачені строки на вивезення транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.
Згідно з ч. 1 ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 повинен був до 01 квітня 2018 року включно доставити свій транспортний засіб до органу доходів і зборів для подальшого вивезення за межі митної території України або поміщення в інший митний режим.
Однак, ОСОБА_1 станом на 18.09.2018 року не виконав обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, і в його діях вбачається перевищення строку транзитного перевезення більше ніж на десять діб, що встановленого статтею 95 МКУ.
У ч. 1 ст. 192 МКУ закріплено обов'язок перевізника у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Відповідно до п. 6 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (далі-Порядок № 657), у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.
Однак, ОСОБА_1 у визначений термін до Харківської митниці ДФС не з'явився, документів, що підтверджують факт вивезення транспортного засобу, аварії або настання дії обставин непереборної сили, не надав.
Відповідно до ч. 8 ст. 494 МКУ протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.
ОСОБА_1 на розгляд протоколу не з'явився.
У відповідності до приписів ч. 4 ст. 526 МКУ справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадах, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
В даному випадку можна зробити висновок, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки протокол, в якому було зазначено місце і час розгляду справи, вважається врученим, що підтверджується копією конверту.
Згідно ч. 1 ст. 527 МКУ у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:
про проведення додаткової перевірки;
про накладення адміністративного стягнення;
про закриття провадження у справі.
Відповідно до п.57 статті 4 МКУ, товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином, відповідно до статті 90 МКУ, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Посилання позивача ОСОБА_1 у своєму позові на Постанову Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року є хибним, оскільки у даному випадку розглядалася справа щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 469 МКУ, а не ч.3 ст. 470 МКУ, диспозиція якої визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.
Санкція даної норми передбачає накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи вимоги чинного законодавства, порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України починається з моменту закінчення визначеного строку для вивезення автомобіля, ввезеного в режимі «транзит» і триває упродовж всього часу невиконання вимоги.
З огляду на те, що гр. ОСОБА_3 перевищив встановлений статтею 95 МК України транзитний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, в його діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови від 20 листопада 2018 року у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 слід відмовити повністю.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
На підставі ст. 288 КУпАП, ст. ст. 90, 95, 102, 381, 467, 470, МК України, керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 242, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС, суд -
ВИРІШИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду на оскарження постанови.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України Харківська митниця ДФС України в особі т.в.о.заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суд через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 29 січня 2019 року.

Суддя О.С.Алтухова