Справа № 808/2398/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/2398/18

головуючий суддя І інстанції- Калашник Ю.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі № 808/2398/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 25.05.2018 року № 1020 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1, депутатом Запорізької міської ради».

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року було зупинено провадження у справі № 808/2398/18 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення, до набрання законної сили судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 336/2641/17 провадження № 2/336/1613/2017 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договору.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року скасувати та прийняти судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що предметом оскарження в даній адміністративній справі є рішення НАЗК з підстав порушення процедури проведення перевірки, строків проведення перевірки, невідповідності висновків НАЗК нормам діючого законодавства України. Зауважено, що підстава, про яку зазначає суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не є єдиною при оскарженні прийнятого рішення. Крім того, позивач зазначив, що в матеріалах справи наявні всі докази протиправності оскаржуваного рішення відповідача.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує об'єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в справі № 336/2641/17 провадження № 2/336/1613/2017.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом вказаної статті, суд зупиняє провадження у справі в разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Водночас у цій статті також міститься застереження про те, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета справи.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, відображеним в постанові від 18.10.2018 року по справі № 816/653/18, що враховується судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, предметом спору виступає правомірність рішення відповідача від 25.05.2018 року № 1020. Підставою для прийняття спірного рішення були висновки відповідача, зокрема, про зазначення позивачем у розділі 13 «Фінансові зобов'язання» декларації недостовірних відомостей в частині невідображення відомостей про фінансові зобов'язання у розмірі 3462173.51 доларів США., сформованих за кредитним договором від 15.07.2008 року.

В свою чергу, зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач, в обґрунтування своїх вимог, зокрема, зазначив, що не визнає факт укладення останнім кредитного договору від 15.07.2008 року № 800005910 та отримання грошових коштів в розмірі 73630.00 доларів США, у зв'язку з чим, звернувся до суду з позовом про визнання його недійсним.

Судом встановлено, що станом на час прийняття оскаржуваної ухвали, в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 336/2641/17 (№ 2/336/1613/2017) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору № 800005910 від 15.07.2008 року та іпотечного договору від 15.07.2008 року.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що правомірність невідображення позивачем відомостей у розділі 13 «Фінансові зобов'язання» в даному випадку безпосередньо пов'язано з предметом спору, який перебуває в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (справа №336/2641/17), у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що існує об'єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в справі № 336/2641/17 та наявності правових підстав щодо необхідності зупинення провадження по справі.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі № 808/2398/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку у відповідності до приписів ч. 2 ст. 328 КАС України не підлягає.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко