Справа № 357/12547/18
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП УПД ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Чолак Леоніда Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адмінінстративним позовом до поліцейського ГРПП УПД ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Чолак Леоніда Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на наступні обставини.

17 жовтня 2018 року поліцейським ГРПП УПД ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Чолак Л.Ю. (далі - Відповідач) відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП18 № 094808 (далі-Постанова).

Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він 17.10.2018 року о 16 годині 45 хвилин, на 40 км.+700 м. А/Д Одеса-Южне, м-28, керував транспортним засобом марки БАР ХР 105.460, номерний знак НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки BULTHUIS ТАТА 13 д.н.з НОМЕР_3, який переобладнано з спеціального напівпричепа контейнеровоз в самоскид без узгодження з спеціальними органами з надання дозвільних документів МВС, в порушення вимог правил норм та стандартів, чим порушив п.п.32.2 «Б» та 31.3 «А» ПДР.

Йому поставлено в обов'язок сплатити грошовий штраф у розмірі 340 грн.

Доказом, що підтверджує дані обставини, є постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка додається.

Вважає дану постанову незаконною, протиправною та такою, підлягає скасуванню виходячи з наступного:

17 жовтня 2018 року після 16.00 год. він прямував з місця реєстрації вантажу в м. Южне до порту «Южний» для розвантаження. Раптом його зупинив працівник поліції який здійснював контроль біля вагового комплексу, що знаходиться перед в'їздом до порту. Він зупинився та попрохав поліцейського пояснити причину зупинки. Поліцейський відповів, що йому цікаво чи він дотримується норм щодо перевезення дозволеної маси вантажу. Він відповів йому, що з масою вантажу в нього все в нормі, порушень по масі в нього немає. На дані твердження поліцейський не зреагував та наказав надати документи водія. Він надав всі необхідні документи.

Після перевірки всіх документів, які він надав відповідно до вимог п. 2.1.г. йому, поліцейський Чолак Леонід Юрійович повідомив, що в нього на його думку документи на спеціалізований напівпричіп не відповідають напівпричепу, що він буксирує, оскільки він помітив, що на даному напівпричепі присутній спеціальний гідро циліндр якого там немало бути. Він відповів поліцейському, що дана напівпричепа згідно свідоцтва про реєстрацію відноситься до спеціалізованого напівпричепа про, що зазначено в даному свідоцтві. Але Пан поліцейський сказав, що він вважає, що це є переобладнання з порушеннями норм і стандартів і йому не цікаво, що як зазначено в документах. Він також надав йому копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00094-01618-17 від 02.11.2017 року, виданим ПП ТА «Ікарус», яке проводило перевірку технічного стану напівпричепа BULTHUIS ТАТА-13 д.н.з.АІ7111ХО після його переобладнання та зроблено висновок про технічну справність даного напівпричепа. Також, він вказав інспектору поліцію про перелік документів (висновок ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ, від 26.09.2016 року №458095), на підставі якого було встановлено, відповідність до стандартів та норм України.

Таким чином, було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності.

Підтвердженням є те, що в нього є в наявності свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу виданого на ім'я ОСОБА_4 28.09.2016 року серії НОМЕР_4, в якому в особливих відмітках чітко зазначено про те, що «в 2016 році переобладнано в н/пр-контейнеровоз., ТП САТ 436161 згідно висновку Деравтотрансндіпроект 458095 від 26.09.16 року», також протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 02.11.2017 року та завжди знаходиться в автомобілі (додається). Дані документи свідчать про законе переобладнання даного напівпричепа. Тому вважає, що висновки інспектора поліції, які є правильними (на його думку), прямо вказують на не кваліфікованість та не компетентність, оскільки своїми діями він прямо присвоїв собі спеціальні повноваження та знання в даній експертній галузі.

Вважає, що робити висновки щодо порушення норм та стандартів, відносять до спеціалістів, які мають спеціальні знання і відносяться до відповідних експер тних установ, що мають право згідно законодавства робити офіційні висновки (ЗУ про Технічні регламенти та оцінку відповідності та відповідно до наказу Мінінфраструктури України від 01.03.2013 № 126 доручено ДП „ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ" акредитованому відповідно до законодавства України і нотифікованому ООН в рамках Женевської Угоди 1958 року, як уповноваженому органу затвердження типу, забезпечити видачу сертифікатів затвердження типу згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 9 червня 2011 року № 738.).

Враховуючи вищевикладене вважає, що посилання інспектора поліції Чолак Л.Ю. на п.п.32.2 «Б» та 31.3 «А» ПДР, які він буцімто порушив є безпідставними, оскільки в даних пунктах Правил дорожнього руху України чітко зазначено: п.п. 31.3 ПДР - вузли та агрегати, призначені для встановлення на один транспортний засіб, неприпустимо самостійно встановлювати на інший транспортний засіб, що знаходиться в експлуатації. У разі якщо транспортний засіб переобладнаний або укомплектований вузлами і агрегатами, які призначені для встановлення на інші транспортні засоби, таке переобладнання має бути узгоджене із заводомвиробником або уповноваженою на те організацією (пункт 32.1 є)) після проведення досліджень, пов'язаних з безпечністю переобладнаного транспортного засобу. Дослідження з безпечності транспортного засобу можуть проводитися тільки організацією, що має ліцензію на дослідження переобладнаних або новостворених транспортних засобів. Повний перелік організацій, що мають ліцензію на дослідження переобладнаних або новостворених транспортних засобів, можна дізнатися в «ДержавтотрансНДІпроект».

Також при винесенні постанови інспектором не ознайомлено його з правами ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням та тільки даний факт вже може бути підставою для скасування постанови.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова обов'язково повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Винесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження.

Тому, просив суд визнати дії поліцейського ГРПП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Чолак Леоніда Юрійовича протиправними та скасувати постанову Серія ДНІ8 №094808 складену відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ( а. с. 2-4 ).

Ухвалою судді від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( виликом ) сторон ( а. с. 14-15 ).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, отримана судом 20.12.2018 роу за вх. № 42115, в якій просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а. с. 29 ).

Відповідач поліцейський ГРПП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Чолак Леонід Юрійович в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Крім того, ухвалу суду від 31.10.2018 року, позовну заяву з додаками та судову поістку про слухання справи на 21.11.2018 року о 16 годині 30 хвилин було отримано 12.11.2018 року, тобто зазделеідь до слухання справи.

Однак, слухання справи, яке було призначено на 21.11.2018 року було відладено, оскільки з дня отримання ухвали та позовної заяви разом із додатками, не сплив 15 денний строк для подання відзиву.

Однак, на дату розгляду справи з боку відповідача на адресу суду не надішло відзиву на адміністративний позов ОСОБА_1 так і жодних заяв та клопотань.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом 24.10.2018 р., що підтверджується штапмом суду ( а. с. 2 ), щодо оскарження постанови від 17.10.2018 р., не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В оскарженій позивачем постанові зазначено, що 17.10.2018 року о 16 годині 45 хвилин, на 40 км.+700 м. А/Д Одеса-Южне, м-28, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки БАР ХР 105.460, номерний знак НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки BULTHUIS ТАТА 13 д.н.з НОМЕР_3, який переобладнано з спеціального напівпричепа контейнеровоз в самоскид без узгодження з спеціальними органами з надання дозвільних документів МВС, в порушення вимог правил норм та стандартів, чим порушив п.п.32.2 «Б» та 31.3 «А» ПДР, де останньому поставлено в обов'язок сплатити грошовий штраф у розмірі 340 грн.( а. с. 5 ).

Оскаржувальна постанова була винесена 17 жовтня 2018 року поліцейським ГРПП УПД ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Чолак Л.Ю. про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП18 № 094808.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладеннястягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Також, з боку відповідача не було надано і відзив на адміністративний позов ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Посилання відповідачем в постанові про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки БАР ХР 105.460, номерний знак НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки BULTHUIS ТАТА 13 д.н.з НОМЕР_3, який переобладнано з спеціального напівпричепа контейнеровоз в самоскид без узгодження з спеціальними органами з надання дозвільних документів МВС, в порушення вимог правил норм та стандартів, а тому порушив п.п.32.2 «Б» та 31.3 «А» ПДР, спростовуються наявними в матеріалах справи документами, саме: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу виданого на ім'я ОСОБА_4 28.09.2016 року серії НОМЕР_4, в якому в особливих відмітках чітко зазначено про те, що «в 2016 році переобладнано в н/пр-контейнеровоз., ТП САТ 436161 згідно висновку Деравтотрансндіпроект 458095 від 26.09.16 року», а також протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 02.11.2017 року ( а. с. 10-11, 12 ).

Отже, з боку відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу того, що вібулося переобладнання в порушення вимог правил норм та стандартів.

До того ж, реєструючи в органах МВС вищезазначений напівпричем, з боку працівників не виникло з цього приводу жодного сумніву.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП УПД ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Чолак Леоніда Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення, Серія ДПО 18 № 844721 від 18.09.2018 року про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП неправомірною.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, Серія ДП 18 № 094808 від 17.10.2018 року про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, - закрити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( місце проживання: 09100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 );

Відповідач - поліційський ГРПП УПД ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Чолак Леонід Юрійович ( місце знаходження: 65014, Одеська область, м. Одеса, вул. Єврейська, 12 ).

Повний текст судового рішення складено 28 січня 2019 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов