Справа № 163/1879/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року № 857/878/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомильського районного суду Волинської області від 22 грудня 2018 року у справі №163/1879/18 (суддя Чишій С.С., рішення ухвалено о 12/03 год, м.Любомиль Волинської області) за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - Митниця) у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 12 вересня 2018 року №4539/20500/18 (далі - Постанова) та провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Рішенням Любомильського районного суду Волинської області від 22 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права та посилаючись на окремі обставини справи вказує, на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил за статтею 485 Митного кодексу України (далі - МК) щодо заявлення у митних деклараціях з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдивих відомостей щодо відправника та/або одержувача товару, визначення митної вартості товару. Зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінку документам наданим митними органами країни експортера товарів за митними деклараціями, у яких вказано на порушення повноти декларування Товариством з обмеженою відповідальністю «ОБЕСТА» (далі - ТОВ), керівником якого була позивач, складових митної вартості товарів.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 КАС, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Оскільки судовими рішеннями щодо розгляду питання про притягнення позивача до відповідальності за вчинення дій спрямованих на переміщення через митний кордон товарів під час митного оформлення з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів у порядку частини першої статті 483 МК встановлено відсутність складу вказаного правопорушення. Тому особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності за одне і те ж правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.08.2018 головним держаним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Митниці Католик О.В. складено відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №4359/20500/18 (далі- Протокол).

У ньому зафіксовано, що 02.08.2018 до відповідача з Головного управління ДФС у Рівненській області листом від 13.08.2018 №3160/7/17-00-14-06-09 надійшов акт «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ від 11.11.2015 №№205060000/2015/008337, 205060000/2015/008343, 205060000/2015/008364, 205060000/2015/008365 (далі - МД від 11.11.2015), від 17.11.2015 №205060000/2015/008928 (далі - МД від 17.11.2015), від 10.12.2015 №№205060000/2015/011113, 205060000/2015/011118 (далі - МД від 10.12.2015), від 21.12.2015 №№205060000/2015/011940, 205060000/2015/011943, 205060000/2015/011941 (далі - МД від 21.12.2015) від 29.05.2018 №1385/8/17-00-14-06-06/НОМЕР_1 (далі - МД від 29.05.2018; Акт відповідно).

В ході проведення перевірки встановлено порушення зі сторони керівництва ТОВ митного та податкового законодавства при митному оформлені товарів: «сідельних тягачів марки «DAF» за МД від 11.11.2015, 17.11.2015, 10.12.2015, 21.12.2018, а саме заниження митної вартості товарів (а.с.19-48).

З метою перевірки автентичності поданих до митного оформлення документів на вищевказані транспорті засоби, посадовими особами Митниці в адресу Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України 14.12.2015 за №8428/03-70-26-06 та в адресу Департаменту боротьби з митними правопорушеннями ДФС України (далі - Департамент) 26.02.2016 за №1740/03-70-26-06 було направлено проекти запитів до митних органів Естонської Республіки (далі - ЕР).

06.02.2016 та 27.04.2016 до Митниці з Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) листом від 29.01.2016 №2991/7/99-99-26-03-03-17 та від 27.04.2016 №15139/7/99-99-20-03-17 надійшли відповіді з митних органів ЕР про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів на адресу ТОВ.

За результатами проведеного опрацювання зазначених відповідей митних органів ЕР було встановлено, що естонська компанія «PLENTY - EUROPE OU» (з якої слідували товари за МД) є зареєстрована в комерційному реєстрі Естонії з травня 2014 року, однак вона не є діючою в Естонії. Згідно інформації, отриманої від електронної бази даних естонської митниці, компанія «PLENTY - EUROPE OU» не здійснювала жодних імпортно-експортних трансакцій з території Естонії протягом 2015 року.

03.10.2017 до Митниці листом від 27.09.2017 №25892/7/99-99-20-02-01-17 надійшла відповідь з митних органів УР на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів в адресу ТОВ.

За результатами проведеного опрацювання документів, наданих Національною податковою та митною адміністрацією Угорщини, а саме копій електронних експортних митних декларацій країни експорту та фактур встановлено, що продавцем товарів, що зазначені у МД від 11.11.2015, 17.11.2015, 10.12.2015, 21.12.2018 виступає словацька компанія «UNO NRUCK S.R.O», яка здійснила їх продаж в Гонконг та Беліз, що відповідно ставить під сумнів ввезення таких товарів в Україну за поданими МД.

Крім того, 10.10.2016 до відповідача надійшов лист Департаменту адміністрування митних платежів ДФС від 10.10.2016 №632983/7/99-99-19-01-02-17 щодо надання інформації.

Відповідно до даного листа, за результатами співставлення даних митної статистики взаємної торгівлі України та Угорщини за 2015 рік, встановлено розбіжність у вартості транспортних засобів, задекларованих в режимі експорту в Угорщині та ввезених на територію України у режимі імпорту.

Як слідує з додатків до даного листа, а саме порівняльної таблиці, вартість 44 транспортних засобів (за МД), задекларована митним органам Угорщини під час експорту даних автомобілів вища, ніж митна вартість, що декларувалась митним органам України під час їх митного оформлення в режимі імпорту.

В зв'язку з чим, 01.11.2016 до Департаменту за №5316/03-70-20-05-11 було направлено проект запиту до митних органів Угорської Республіки (далі - УР).

Відповідно до документально підтвердженої інформації, наданої митними органами УР, щодо фактурної вартості переміщених на митну територію України товарів «сідельних тягачів марки «DAF», що були у використанні встановлено порушення повноти декларування ТОВ складових митної вартості: до митного оформлення подано недостовірну інформацію щодо вартісних характеристик товарів, які мають значення для оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України, та які відрізняються від задекларованих за МД від 11.11.2015, 17.11.2015, 10.12.2015, 21.12.2015.

На момент митного оформлення товарів за МД ОСОБА_1 перебувала на посаді керівника ТОВ.

За результатами перевірки ТОВ відповідно до Акта встановленні порушення по сплаті податкових зобов'язань по сплаті податкових платежів на загальну суму 375551,03 грн (а.с.77-102).

На підставі наведених обставин Митниця дійшла висновку, що позивач під час митного оформлення через декларантів - митних брокерів у МД від 11.11.2015, 17.11.2015, 10.12.2015, 21.12.2015 заявила, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів в повному обсязі на загальну суму 375551,03 грн, неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також відомості, необхідні для визначення митної вартості товару та надала з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що місять такі відомості.

Виходячи з наведеного, Постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1126653,09 грн (а.с.9-17).

Не погоджуючись із таким рішенням Митниці позивач звернулася до суду з цим позовом. Вказує, що обставини подання нею до митного контролю під час митного оформлення МД від 11.11.2015, 17.11.2015, 10.12.2015, 21.12.2015 документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості самих товарів, що спричинили недобори митних платежів, що завдає шкоди економічним інтересам держави за частиною першою статті 483 МК досліджувались Любомильським районним судом Волинської області та апеляційним судом Волинської області за результатами чого судовими рішеннями визнано, що в її діях відсутній склад правопорушення (а.с.49-53). Зважаючи на це, зазначає, що згідно статтею 61 Конституції України особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності двічі за одне і те ж правопорушення. Також вказує, що Митницею не доведено, що в її діях при поданні митному органу документів для митного оформлення за МД наявний умисел на неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів. Подані до митного органу товаросупровідні документи не підроблені та не визнавались у встановленому законом порядку не дійсними.

Відповідно до частини першої статті 458 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями статті 486 МК визначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 485 МК заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства, необхідно вказати, що склад правопорушення, визначеного статтею 485 МК, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Відповідно до статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК) обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Частиною 1 статті 266 МК визначені обов'язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

З матеріалів справи видно, МД від 11.11.2015, 17.11.2015, 10.12.2015, 21.12.2015 подавались до Митниці представниками митного брокера Приватного підприємства «А-7» (далі - ПП).

Таким чином, ПП уповноважене було провести декларування товару від свого імені.

Відповідно до частини п'ятої статті 266 МК особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Виходячи з вищезазначеної норми, суд приходить до висновку, що митний брокер (брокерська компанія), як особа уповноважена на декларування товарів, несе таку саму відповідальність, що й декларант.

До також висновку прийшов Верховний Суд, що у постанові від 15 травня 2018 року (справа №607/2400/17).

Апеляційним судом встановлено, що митне оформлення товарів «сідельних тягачів марки «DAF» було проведено Митницею відповідно до поданих ПП МД від 11.11.2015, 17.11.2015, 10.12.2015, 21.12.2015 та необхідних документів, зокрема, уніфікована митна квитанція, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НА№66405, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, рахунок-фактура (інвойс), зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №РЕ/А7-2015.

В той же час, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК, як і того, що ТОВ та ОСОБА_1, як її керівник мали будь-які відносини із словацькою компанією «UNO NRUCK S.R.O».

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, з наданих та перелічених вище УР документів, щодо встановлення розбіжностей між відправником та одержувачем товарів, розміру митних платежів не можливо встановити достовірність їх змісту та підтвердження таких обставин, оскільки такі не перекладені на державну мову, а тому не можуть вважатися допустимими доказами по справі про порушення митних правил.

Також, як уже згадувалось, факт відсутності у діях позивача поданням органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та/або одержувача товару, неправдиві відомості для визначення митної вартості товару за МД від 11.11.2015, 17.11.2015, 10.12.2015, 21.12.2015 встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили.

За змістом частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності достатніх підстав для притягнення позивача до відповідальності за статтею 485 МК.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 286 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Любомильського районного суду Волинської області від 22 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 1 лютого 2019 року.