Справа № 817/93/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/1529/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі № 817/93/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу,-

суддя в 1-й інстанції Махаринець Д.Є.,

час ухвалення рішення 14.05.2018 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України з позовом про визнання протиправним та скасування наказу №219КП від 07.12.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Озброєння Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 07.12.2017 року №219КП є незаконним та протиправним. Так, Наказом Міністра оборони України від 27.09.2017 № 498 було призначено службове розслідування з метою вивчення і встановлення причин та умов виникнення пожежі у військовій частині НОМЕР_1 , визначення персональної відповідальності посадових осіб Міністерства оборони України та Збройних Сил України, безпосередньо винних у виникненні цієї надзвичайної події, проте вважає, що в ході проведення службового розслідування вини ОСОБА_1 не доведено, а також не встановлено остаточні причини виникнення надзвичайної події та не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю посадових осіб Міністерства оборони України та Збройних Сил України з причинами надзвичайної події, що робить неможливим притягнення до дисциплінарної відповідальності його як посадової особи Збройних Сил України. Зазначає, що посадові обов`язки начальника Озброєння ЗСУ виконував сумлінно, без порушень. Вказує, що в ході проведення службового розслідування не встановлено фактів безвідповідального ставлення ним до виконання службових обов`язків та не встановлено підстав для персональної відповідальності його, як начальника Озброєння ЗСУ за виникнення надзвичайної події, по факту якої проводилось службове розслідування. Позивач звертає увагу суду на те, що в порушення вимог ч. 3 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування, призначене наказом Міністерства оборони України від 27.09.2017 року №498, не завершено у місячний термін, який сплив 27.10.2017 року, а завершено понад місячний термін 30.10.2017 року та накладене на нього дисциплінарне стягнення поза строком встановленим, ст. 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої дисциплінарне стягнення має бути накладене протягом місяця від дня закінчення службового розслідування.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що неналежне виконання загальних обов`язків, встановлених Статутами, службових обов`язків, доручених за посадою, є підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, оскільки по суті є порушенням військової дисципліни.

Щодо порушення строків накладення дисциплінарного стягнення, апелянт вказує, що 27.09.2017 наказом Міністерства оборони України №498 було призначено службове розслідування та встановлено термін для його проведення до 20.10.2017, для подачі акту та матеріалів розслідування до 25.10.2017. Наказом Міністерства оборони України від 25.10.2017 №199КП продовжено термін проведення службового розслідування до 06.11.2017, а подачу акту та матеріалів до 10.11.2017. Тому твердження суду першої інстанції , що службове розслідування завершене 30.10.2017 є безпідставним.

Безпідставним є також висновок суду першої інстанції, що в акті службового розслідування комісією не наведено фактів безвідповідального ставлення позивача до виконання службових обов`язків та не встановлено підстав для його персональної відповідальності за виникнення надзвичайної події, по факту якої проводилося розслідування.

Позивачем не було вжито заходів щодо приведення стану зберігання майна Корпорації «Співдружність» на арсеналі до вимог керівних документів; не виконано вимог наказу Генерального штабу ЗСУ від 30.05.2017 №191 дск «Про затвердження положення про арсенали, бази та склади зберігання ракет і боєприпасів ЗСУ» всі місця зберігання ракет і боєприпасів повинні бути обваловані; позивач вимоги п. 2.4 Положення не виконав, інструкцію з організації, несення та забезпечення бойового чергування з протиповітряної оброни на арсеналах, базах та складах не розроблено; командир арсеналу наказ про організацію, несення та забезпечення бойового чергування з протиповітряної оброни не видавав, підготовку та допуск особового складу до несення бойового чергування з протиповітряної оборони не здійснював; не виконано розпорядження начальника Генерального штабу- Головнокомандувача ЗСУ від 06.03.2017 №342/1594; за результатами проведення регламенту №5 у квітні 2017 було надано висновок, що апаратура охоронної сигналізації знаходиться в справному стані, але потребує капітального ремонту, а тому можна припустити, що система технічних засобів охорони не виконувала своїх функцій, або виконувала не в повному обсязі, про що зазначено в акті.

Твердження, що трирівнева система охорони була організована на арсеналі не відповідає дійсності. Так, варта, патрулі і секрети призначались, але патрулі і секрети не виставлялись, хоча і були накази командира про призначення добового наряду. Тобто практично накази щодо залучення особового складу добового наряду до несення служби не виконувались. При чому патрулі і секрети призначались тільки на адміністративно-господарчу територію, а не навколо технічної території в забороненій зоні.

В акті перевірки арсеналу комісією Адміністрації Президента зазначено, що більша частина зовнішньої та внутрішньої огорожі постів №3,4,5,6,7,8 потребує капітального ремонту, місцями дозволяє безперешкодне проникнення осіб на територію. З моменту перевірки до надзвичайної події пройшло понад 4 місяці, але недоліки усунуті не були, а стан огорожі погіршився.

Стосовно відсутності кнопок екстреного виклику було зазначено, як в акті Адміністрації Президента, так і в акті службового розслідування, однак на момент надзвичайної події недолік не був усунутим.

Просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну посадову відповідність, накладене на ОСОБА_1 наказом №219 КП від 07.12.2017 року поза строком встановленим законом, виходячи з наступного. Так, згідно ст.87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене протягом місяця від дня закінчення службового розслідування. Відповідно до п. 2.4. Інструкції про порядок проведення службового розслідування у ЗСУ від 15.03.2004 року №82 розслідування та його результати оформляються письмово. П. 4.1. цієї Інструкції передбачено, що за результатами службового розслідування складається акт.

Як вбачається з Акту службового розслідування від 30.10.2017 року службове розслідування призначене наказом МО України №498 від 27.09.2017 року та продовжене наказом МОУ №119КП від 25.10.2017 року завершене 30.10.2017 року та його результати оформлені Актом службового розслідування.

Суд не прийняв до уваги доводи відповідача щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність. наказом №219 КП від 07.12.2017 року, оскільки вказаний наказ був виданий протягом 30 днів, з моменту надання акту та матеріалів службового розслідування Міністру оборони України, так як статтею 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України чітко визначено строки та порядок накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовців, відповідно до якої дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування протягом місяця від дня його закінчення.

Враховуючи те, що службове розслідування закінчено 30.10.2017 року, а наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 виданий 07.12.2017 року, то дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність було накладено з порушенням місячного строку, встановленого законом.

З дослідженого судом наказу Міністра оборони України від 07.12.2017 року № 219 КП Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, вбачається що начальника Озброєння Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині додержання законів України, сумлінного і чесного виконання військового обов`язку, організації утримання в готовності до застосування озброєння, бойової та іншої техніки, організації збереження державного майна; за неналежне виконання службових обов`язків в частині організації зберігання ракет та боєприпасів, організації роботи щодо запобігання надзвичайним подіям, втратам і пошкодженню військового майна у підпорядкованих військових частинах та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Судом першої інстанції встановлено, що в абзаці 5 Наказу від 07.12.2017 року №219 КП Про притягнення до дисциплінарної відповідальності Міністр Оборони України вказує, що за результатами службового розслідування зроблено висновок, що найбільш вірогідною причиною виникнення пожежі є диверсія, вчинена незаконними збройними формуваннями чи диверсійно-розвідувальними групами збройних сил іншої держави.

З дослідженого судом акту службового розслідування від 30.10.2017 року та письмових доказів, наявних у справі випливає, що в ході проведення службового розслідування не встановлені остаточні причини самої події та не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю посадових осіб Міністерства оборони України та Збройних Сил України з причинами надзвичайної події, яка мала місце 26.09.2017 року на технічній території 48 арсеналу, розташованого в м. Калинівка Вінницької області.

З досліджених судом першої інстанції письмових доказів убачається, що в ході проведення службового розслідування не підтверджено факт безвідповідального ставлення ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків та не встановлено підстав для персональної відповідальності його як начальника Озброєння Збройних Сил України за виникнення надзвичайної події, по факту якої проводилось службове розслідування.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що до виконання обов`язків начальника Озброєння ОСОБА_1 приступив 26.03.2015 року, що стверджується витягом з наказу від 26.03.2015 №62.

27 вересня 2017 року наказом Міністерства оборони України №498 призначено службове розслідування з метою вивчення і встановлення причин та умов виникнення пожежі у військовій частині НОМЕР_1 (місто Калинівка Вінницька область), визначення персональної відповідальності посадових осіб Міністерства оборони України та Збройних Сил України, безпосередньо винних у виникненні цієї надзвичайної події. Проведення службового розслідування доручено комісії у складі представників структурних підрозділів Міністерства оборони України та Збройних Сил України, зокрема підполковнику ОСОБА_2 . У вказаному наказі визначено, що комісії необхідно його завершити до 20.10.2017 року.

Наказом Міністра оборони України від 25.10.2017 року №199 КП термін проведення службового розслідування продовжено до 06.11.2017 року.

За результатами службового розслідування складено Акт службового розслідування, підписаний уповноваженими членами комісії 30.10.2017 року вх. 1221 дск. Тобто службове розслідування по факту виникнення надзвичайної події, яка мала місце 26.09.2017 року в м. Калинівка Вінницької області на 48 артилерійському арсеналі (в/ч НОМЕР_1 ) завершено комісією 30.10.2017 року, в день складання та підписання Акту службового розслідування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факти, викладені в Акті службового розслідування щодо порушень позивачем статуту не підтвердились та спростовуються письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, твердження, викладені в Акті службового розслідування (стор. 14 абз.4) про те, що майно Корпорації Співдружність зберігалось в 5-ти сховищах, суперечать абз.5 стор.14 цього ж акту де зазначається, що майно зберігалось на двох майданчиках відкритого зберігання та 3-х сховищах, при чому в сховищах зберігалось майно, яке заборонено до зберігання на відкритих майданчиках, ( підривники та набої до авіаційних гармат). Суд зазначає, що твердження комісії, викладені на стор.20 Акту про те, що переміщення майна компанії Співдружність не сприяло підвищенню рівня захищеності боєзапасу Збройних Сил України, не відповідає дійсності, оскільки дане переміщення виконувалось з метою звільнення сховищ для переміщення в них в подальшому майна ЗСУ. Відтак висновки комісії, викладені на стор.21 акту службового розслідування про те, що даному стану справ сприяло порушення вимог статутів ЗСУ, внутрішніх нормативно-правових актів, а також неналежне виконання службових обов`язків щодо організації та контролю збереження боєприпасів з боку посадових осіб Озброєння ЗСУ спростовуються вищевикладеним та не відповідають дійсним обставинам справи.

Твердження відповідача, викладені на сторінці 18 Акту службового розслідування про те, що в ході службового розслідування встановлені наступні недоліки та порушення: - на технічній території не обваловані 128 місць зберігання, що складає 67 % від загальної кількості місць зберігання боєприпасів, в порушення п. 2.17 Положення про арсенали. Бази та склади зберігання ракети і боєприпасів ЗС України, затвердженого наказом Генерального штабу ЗС України від 30.05.2017 року №191 дск. Судом встановлено, на підставі письмових доказів, що вказані недоліки та порушення були наявні задовго до виникнення надзвичайної події та не могли бути усунуті у короткі терміни, оскільки такі заходи потребували часу і значних фінансових витрат з чим погоджується колегія суддів.

До прийняття Положення про арсенали, бази та склади зберігання ракет та боєприпасів ЗС України, затвердженого наказом Начальника Генерального штабу ЗС України від 30.05.2017 № 191дск, діяв керівний документ від 1972 року Руководство для арсеналов баз и складов, ракет и боеприпасов введений в дію наказом Головнокомандувача сухопутними військами збройних сил СРСР від 04.04.1972 року, в якому у відповідності до п. 19 передбачалось, що обвалування наземних сховищ для арсеналів, що знаходяться в лісовій місцевості проводяться по особливому рішенню з урахуванням специфіки місцевості. На виконання вимог, вказаного нормативного акта - ЦРАУ в 2017 році було опрацьовано рішення щодо потреби обвалування об`єктів технічних територій (в тому числі і 48 арсеналу), що доводиться рішенням начальника озброєння Щодо обвалування об`єктів обвалування затвердженого 18.10.2017 року та за доповідями командирів частин за період від 04.07.2017 до 25.09.2017 року.

Управлінням живучості та вибухопожежобезпеки сплановано кошти на обвалування об`єктів арсеналу, що стверджується перспективним планом розвитку організації зберігання боєприпасів на арсеналах, базах та складах Збройних Сил України затвердженим Начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України генералом армії Муженко В.М. від 22.04.2017 року. На підставі вказаного плану, за твердженням позивача, які не спростовані відповідачем, 05.09.2017 року в системі електронних закупівель Прозоро висвітлено заявку на виконання робіт та 29.09.2017 року розпочато аукціон. У зв`язку з подією, яка відбулася 26.09.2017 року в системі електронних закупівель Прозоро 06.11.2017 року знято потребу у виконанні даних робіт.

Відповідно до п. 14.2 Положення від 30.05.2017 №191 дск утримання зброї, озброєння і боєприпасів в стані постійної придатності до використання за призначенням є основним обов`язком особового складу арсеналів, баз, складів.

Згідно п. 1.9 вказаного Положення головним завданням усього особового складу арсеналів, баз, складів є забезпечення надійного зберігання, належного технічного стану ракет і боєприпасів, а також високого рівня боєготовності арсеналу, бази, складу до виконання робіт у будь-який час доби і за будь-яких обставин. Максимальне і раціональне використання виробничих потужностей та сховищ, своєчасне оформлення та ведення технічної документації та ін.

Відповідно до своїх функціональних обов`язків начальник Озброєння не відноситься до особового складу частини з арсеналів, баз, складів, а тому у нього відсутній прямий обов`язок утримання зброї, озброєння та боєприпасів в стані постійної придатності. Відповідно до своїх службових обов`язків ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати загальний контроль та організаційне керівництво за утриманням зброї, озброєння та боєприпасів в стані постійної придатності до використання за призначенням.

Виконуючи службові обов`язки за посадою та на виконання вимог Акту вивчення організації та стану зберігання ракет, боєприпасів і продуктів їх утилізації на арсеналах, базах та складах ЗС України від 26.06.2017 №06-14-248т, який надійшов від Адміністрації Президента України, окремого доручення Міністра оборони України від 14.04.2017 №5293/з/8 щодо недопущення випадків виникнення пожеж та надзвичайних ситуацій на арсеналах, базах і складах Збройних Сил України, а також з метою усунення недоліків, виявлених на 48 арсеналі інспекторськими комісіями Головної інспекції МОУ (акт від 29.05.2017 №221/1062), ОСОБА_1 , як начальником Озброєння, з метою перевірки та контролю було перевірено 48 арсенал на протязі 2016 -2017 років 2 рази, а саме 08.06.2017, 16.09.2017, про що було зроблено записи в книгу обліку роботи у військовій частині НОМЕР_1 старших командирів (начальників) зареєстрованою за №76 по номенклатурі справ у 2017 році, де було вказано командуванню військової частини на виявлені недоліки та поставлено завдання щодо робіт по їх усуненню. Крім того, за його розпорядженнями, в період з 2015 по 2017 роки арсенал перевірявся групами офіцерів а саме(13-14.07, 14 -15.08, 18 -19.09. 2015 року, 20 -21.01, 21.04, 22 23.06. 2016 року, 12.04, 08.06, 10 11.07, 07 08.08.2017 року) що стверджується документами від 14.07.2015 №1555, 15.08.2015 № 1824, 19.09.2015 № 2140, 21.04.2016 № 949, 23.06.2016 № 1492, 23.07.2016 № 2194, 08.06 2017 № 1647, 11.07.2017 № 1969, 08.08. 2017 № 2298 де було проаналізовано стан справ з питань зберігання та визначені завдання. Недоліки, що виявлені з питань утримання боєприпасів вказані, в тому числі і комісіями за участю представників озброєння в квітні та червні 2017 року, та були внесені до виконання в план затверджений Начальником озброєння від 06.06.2017 року (вх. 13928 від 07.06.2017 року), а недоліки виявлені під час інспекційної перевірки комісією Адміністрації Президента сплановані до виконання планом від 25.07.2017 (вх. АУ ГШ ЗС України 19076/С від 28.07.2017 року).

В 2017 році 5-ть приміщень були оброблені вогнезахисними сумішами акт від 01.09.2017 №50 -2017 ( у межах виділених коштів).

На виконання вимог розпорядження начальника Озброєння ЗСУ щодо організації охорони та оборони 48 арсеналу було перевірено військову частину НОМЕР_1 заступником начальника відділу підготовки та повсякденної діяльності організаційно-планового управління Озброєння ЗСУ полковником ОСОБА_3 та сформовано звіт від 02.04.2017. відповідно до якого ЦРАУ, Управлінню живучості та вибухопожежобезпеки та організаційно плановому управлінню Озброєння ЗС України визначено завдання доповісти до 14.04, від 16.04.2017 року за №342/3116 ЦРАУ було здійснено доповідь начальнику озброєння з пропозиціями щодо забезпечення виконання заходів викладених у звіті. Крім того з питань підвищення рівня взаємодії між підрозділами охорони, підрозділами ППО, пожежними підрозділами, підвищення оперативності керівництва підрозділами, та з метою виконання рішення Начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.04.2017 року документом від 18.05.2017 № 342/2/4089 начальником ЦРАУ, начальнику військ зв`язку Збройних Сил України начальнику Головного управління зв`язку та інформаційних систем Генерального штабу ЗС України направлено лист з проханням забезпечити військову частину НОМЕР_1 (48 арсенал) радіостанціями транкінкового зв`язку та цифрової прив`язки вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 до ПАТ «Укртелеком». Дані радіостанції поступили до військової частини НОМЕР_1 15.07.2017 року та використовуються по теперішній час.

Крім того, починаючи з 2016 року за КЕКВ 2260. Коди видатків 220 в 2017 році на суму 3000000 грн. укладена угода на капітальне будівництво охоронного периметру; на відео спостереження 3150000 грн. (з їх оснащенням технічними засобами охорони). На даний час роботи продовжуються, що стверджується доповіддю командира в/ч НОМЕР_1 , а також планом видатків з питань живучості та вибухопожежобезпеки у 2017 році, затвердженим Т.В.О. начальника Генерального Штабу Головнокомандувача ЗСУ від 06.06.2017 року.

Щодо виконання позивачем службових обов`язків в частині організації охорони та оборони військових частин, то суд зазначає, що начальником Озброєння здійснено перевірку 08.06.2017 з записами у книзі Ф4, крім того з зазначених питань офіцерами відділу повсякденної діяльності ОПУ Озброєння ЗС України 48 арсенал перевірявся в 2015 році 2 рази (10-15.03, 27.07-01.08), в 2016 році 1 раз (14-16.05), в 2017 році 2 рази (25-26.04,25.05), разом з тим на стор. 37 Акту розслідування вказується на низьку ефективність роботи, що суперечить письмовим доказам щодо проведення контролю та перевірки. Крім того на адресу командування частини направлено 6 розпоряджень (від 21.04.2017 №5, від 25.04.2017 №342/2971, від 11.05.2017 №342/4260, від 24.07.2017 № 342/6849, з завданнями щодо питань організації охорони та оборони військових частин.

Твердження апелянта щодо відсутності кнопок екстреного виклику, що могло стати причиною невчасного сповіщення та відсутності внутрішнього зв`язку є безпідставними, оскільки з серпня місяця 2017 року всі чатові на постах мали радіостанції та могли у будь - який момент у будь -якому місті посту подати сигнал тривоги, що стверджується доповіддю командира в/ч НОМЕР_1 від 05.01.2018 року за №45.

Твердження апелянта, що варта, патрулі і секрети призначались, але патрулі і секрети не виставлялись, хоча і були накази командира про призначення добового наряду, тобто практично накази щодо залучення особового складу добового наряду до несення служби не виконувались не підтверджується доказами у справі та спростовується матеріалами справи, оскільки подобовими наказами командира в/ч НОМЕР_1 признався добовий наряд куди входили зовнішні патрулі, секрети та патрулі АГТ, зокрема наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 25.09.2017 року №180 НР призначено добовий наряд на 26.09.2017 року, зокрема патрулювання зовнішній патруль (денний) 2 військовослужбовці строкової служби, патруль АГТ 4 військовослужбовці строкової служби, а також секрет №2 2 військовослужбовці строкової служби.

У відповідності до вимог розділу I п.4 абз.9 наказу Міністра оборони України від 18.08.2016 № 429 дск «Про затвердження інструкції з організації та порядку дій за рівнями терористичних загроз», рішення про встановлення рівня терористичної загрози, строк та район дії терористичної загрози, приймається керівником Антитерористичного центру за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України та оприлюднюється через засоби масової інформації. Відповідно до розділу II п.4 абз.8 наказу при оголошені рівня терористичної загрози « жовтий ( імовірна загроза)» командири військових частин зобов`язані організувати трирівневу систему охорони та оборони ( варти, патрулі, спостережні пости). Твердження позивача про те, що на момент надзвичайної події на території Вінницької області було введено сірий режим терористичної загрози не спростована відповідачем. Попри це, з досліджених судом наказів встановлено, що у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2017 №56НР щоденно призначається патруль в кількості 4 військовослужбовців, а наказом від 22.05.2017 №94НР щоденно призначався зовнішній патруль (секрет) у кількості 4 військовослужбовців.

З питань контролю за станом пожежної безпеки 48 арсенал Озброєнням, керівником якого був позивач перевірено в період 2015 2017 років 10 раз питання пожежної безпеки а саме, 2015 рік 3 рази (13-14.07,14-15.08,18-19.09) 2016 рік 2 рази (20-21.01,22-23.07), 2017рік 5 раз (12,04,08.06,06-07.07,10-11.07, 07-08.08), що стверджується документами від 14.07.2015 №1555, 15.08.2015 № 1824, 19.09.2015 № 2140, 21.04.2016 № 949, 23.06.2016 № 1492, 23.07.2016 № 2194, 08.06 2017 № 1647, 11.07.2017 № 1969, 08.08. 2017 № 2298 та визначено завдання, за результатами роботи.

З урахуванням того, що Акт, складений за результатами службового розслідування відносно ОСОБА_1 не є усебічним та об`єктивним, та те, що під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та як наслідок видання оскаржуваного наказу відповідач діяв без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, колегія суддів вважає позовні вимоги обгрунтованими та таким, що підлягаю задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі № 817/93/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Л. П. Іщук
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 30.01.2019 року