Справа № 813/1916/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року№ 857/290/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі №813/1916/18 (суддя Кухар Н.А., рішення ухвалене об 11/04 год м.Львів, повний текст складно 23 листопада 2018 року) за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1, про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові (далі - Інспекція) в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.171-175), просила:

визнати незаконними та скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення від 12.04.2017, 10.10.2017 №№006-вих-1859/84, 006-вих-4479/163 (далі - Постанова-1, Постанова-2 відповідно);

визнати незаконними та скасувати приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.04.2017 та 26.09.2017 (далі - Припис-1, Припис-2 відповідно).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано Постанову-2 та Припис-2. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині не задоволених позовних вимог, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач здійснювала добудову балкону, оскільки в технічному паспорті на приміщення є відмітка, що балкон наявний, тобто спростовується факт добудови балкону. Зазначає, що у позивача відсутній факт вини, який є обов'язковою ознакою у складі адміністративного правопорушення передбаченого статтею 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Також стверджує, що він був відсутній при здійсненні Інспекцією перевірки, а акт перевірки та Припис-1 йому вручено на наступний день, про свідчать його підписи на цих документах. Між тим, зауважує, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Нежитлове приміщення; Адреса відповідно) з 07.04.2017 належить на праві власності йому, а не позивачці.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянт, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні Постанови-2 та Припису-2 відповідачем належним чином не було встановлено, що позивач не є суб'єктом відповідальності за наведене у Постанові-2 правопорушення (частина перша статті 188-42 КУпАП). Разом з тим, вказав на правомірність висновків Інспекції стосовно того, що на момент перевірки позивачем проведено добудову балкону без декларації про початок виконання будівельних робіт.

Такі висновки суду першої інстанції частково відповідають встановленим обставинам справи, зроблені без додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.04.2017 головним спеціалістом відділу інспекційної роботи Козаком А.В. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2 по об'єкті Нежитлове приміщення за Адресою, про що складено акт від 04.04.2017 (далі - Акт).

В Акті, зокрема зафіксовано, що ОСОБА_2, належить Нежитлове приміщення, яке складається із таких приміщень: перший поверх 1-зал, площею 19,8 кв.м., 2- санвузол, площею 2,2 кв.н.; підвал 25,1 кв.м., загальна площа 47,1 кв.м. Зареєстроване право власності на вказане майно за позивачем 19.02.2016 на підставі договору дарування від 11.12.2013, технічного паспорту від 17.02.2016 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 15.12.2015 серія ЛВ №27 зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівської області (далі - Декларація). На час перевірки за вказаною адресою будівельні роботи не проводилися. При огляді встановлено, що балкон збільшено на 2,35 кв.м., (розмір в плані 1,9х5,7м). ОСОБА_2 проведено наступні роботи змонтовано консольну плиту з двох сторін, обмуровано гіпсовими блоками, змонтовано накриття балкону, встановлено вікно. Вказані роботи проведено без належної та розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, чим порушено частину першу статті 7 та частину першу статті 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон №687-XIV), пункт 2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та абзац 3 пункту 5 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 13.04.2011 №466 (далі - Порядок №466; а.с.85-87).

04.04.2017 Інспекцією видано Припис-1 за яким контролюючий орган вимагає провести заходи щодо усунення порушень наведених в Акті (а.с.93-94). Цього ж дня відповідачем також складено протокол про адміністративне правопорушення (далі - Протокол), яким виявлено порушення: добудова балкона без проектної документації (а.с.88-90).

В Акті вказано, що при його складанні був присутній ОСОБА_1 За його підписом він отримав Акт 05.04.2017. Цією датою позначено і отримання Припису-1 та Протоколу.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що 04.04.2017 він не був представником позивача, оскільки згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей 04.04.2017 о 16/31 год його повноваження на представництво інтересів ОСОБА_2, які він здійснював відповідно до довіреності від 21.12.2016 припинилися, про що у реєстр внесено відповідний запис (а.с.46-47).

12.04.2017 Інспекцією прийнято Постанову-1, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною восьмою статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн (72-84).

Відповідно до частини восьмої статті 96 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) діяння, передбачені частиною шостою цієї статті (виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт), вчинені щодо об'єктів III категорії складності, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини другої статті 26 Закону №3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Згідно пункту 5 Порядку №466 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I-III категорії складності.

Пунктом 26 цього ж Порядку передбачено, що виконання будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорії складності, підключення об'єкта до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється.

Враховуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне звернути увагу на те, що змістом частини восьмої статті 96 КУпАП відповідальність та накладення відповідного розміру штрафу передбачено за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт вчинених щодо об'єктів ІІІ категорії складності.

Разом з тим, з Декларації видно, що приміщення квартири за Адресою, щодо якого було проведено реконструкцію під об'єкт торгівлі з влаштуванням окремого входу на місці існуючого балкону належить до ІІ категорії складності (а.с.188).

Діяння щодо виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт щодо об'єктів ІІ категорії складності тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина сьома статті 96 КУпАП).

На встановлені вище обставини суд першої інстанції уваги не звернув та не дав їм належної оцінки.

При цьому, по суті встановленого порушення, щодо виконання будівельних робіт по добудові балкону без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт суд першої інстанції вірно вказав на те, що зазначене порушення мало місце.

Зазначене підтверджується поясненнями самої позивач, яка у позові вказала, що у зв'язку з тим, що балкон намокав вона своїми силами домурувала огороджувальні конструкції, змонтувала накриття балкону та встановила два вікна, фотокопіями.

Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника за якими він вважає Постанову-1 безпідставною, оскільки на час її прийняття він згідно договору дарування від 07.04.2017 є власником Нежитлового приміщення, а отже ОСОБА_2 не може бути суб'єктом вказаного у Постанові-1 правопорушення, з тих підстав, що на час виявлення порушення (31.03.2017, 04.04.2017), що зафіксовано Актом, власником Нежитлового приміщення була саме позивач (а.с.143).

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно пункту 1 частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено розбіжності щодо визначення категорії складності відповідного об'єкта та неповноту щодо кваліфікації у Постанові-1, апеляційний суд визнає можливим, у зв'язку із неповнотою досліджених обставин справи скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Звідси, Припис-1 є законним, оскільки таким позивачу зобов'язано усунути виявлені і підтвердженні судом порушення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2017 року №006-вих-1859/84, скасувати та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2017 року №006-вих-1859/84 і надіслати справу на новий розгляд до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 1 лютого 2019 року.