Справа № 826/7974/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7974/18 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 10 травня 2018 року № 1475/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4»;

- зобов'язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України розблокувати доступ приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 10 травня 2018 року № 1475/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуваний наказ є правомірним.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 09 квітня 2004 року № 5102 та реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 05 квітня 2011 року № 109 є приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу (а.с. 22-23).

Міністерством юстиції України 20 квітня 2018 року відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, та на підставі акту за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій і Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 27 березня 2018 року, прийнято наказ № 1373/7 «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 з 20 квітня 2018 року.

Згідно довідки від 02 травня 2018 року складеної за результатами проведення камеральної перевірки встановлено порушення позивачем вимог статей 3, 10, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та пунктів 10, 12, 54, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (у редакції чинній на момент вчинення реєстраційних дій), та пункту 56 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141,а саме: проведено державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна - житлові будинки, розташовані за адресами: Київська область. Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Тургенєва, 1, будинок, 42 та будинок 42А за заявами про державну реєстрації права власності № 26973078, № 26972028 за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (у разі, якщо об'єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об'єднання з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребуються отримання дозволу на їх проведення); технічного паспорту на новостворений об'єкт нерухомого майна та документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, та до заяви не додано електронної копії поданих для державної реєстрації документів (а.с. 25-26).

На підставі зазначеної довідки, наказом Міністерства юстиції України від 10 травня 2018 року № 1475/5, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці (а.с. 24).

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулась до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про неправомірність висновків Міністерства юстиції України щодо порушення приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 вимог чинного законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги не стосуються рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, то колегія суддів рішення суду в цій частині не переглядає.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Повноваження державного реєстратора визначені у частині третій статті 10 Закону, зокрема державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

Відповідно до частини першої статті 18 Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до частини першої статті 37-1 Закону контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України (частина четверта статті 37-1 Закону).

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 (далі - Порядок), контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України «Про звернення громадян», і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення.

Періодичність моніторингу реєстраційних дій за окремими зазначеними критеріями, перелік державних реєстраторів та/або суб'єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг за критерієм, визначеним у підпункті 6 цього пункту, а також строк, протягом якого проводиться такий моніторинг, визначаються (затверджуються) Мін'юстом з розміщенням відповідної інформації на офіційному веб-сайті.

Згідно з пунктом 5 Порядку за результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін'юсту, що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб'єктів державної реєстрації.

Відповідно до пункту 6 Порядку, камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін'юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін'юсту.

Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів.

Наказ Мін'юсту про проведення камеральної перевірки в обов'язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті.

Копія наказу Мін'юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб'єкту державної реєстрації (пункт 7 Порядку).

Згідно з пунктом 9 Порядку результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії. У довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки (число, місяць, рік); прізвище, ім'я та по батькові посадових осіб Мін'юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів; пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки.

За результатами проведеної камеральної перевірки Мін'юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу (пункт 10 Порядку).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 37-1 Закону за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Як зазначалося, оскаржуваний наказ прийнятий на підставі довідки, складеної за результатами камеральної перевірки позивача, згідно якої за позивачем встановлені порушення порядку державної реєстрації, а саме проведено державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна - житлові будинки, розташовані за адресами: Київська область. Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Тургенєва, 1, будинок, 42 та будинок 42А за заявами про державну реєстрації права власності № 26973078, № 26972028 за відсутності:

- документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- технічного паспорту на новостворений об'єкт нерухомого майна;

- документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Також камеральною перевіркою було встановлено, що при розгляді заяви № 27471862 до заяви не було додано електронної копії поданих для державної реєстрації документів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем 26.02.2018 за реєстраційним № 773 посвідчено договір поділу житлового будинку, що є спільною частковою власністю (а.с. 30).

До суду позивачем були надані документи, які, як стверджує позивач, були наявні та подані для державної реєстрації:

- висновок № 8/2018 щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, який складено 19.02.2018 ТОВ «Укрспецсервісбуд-2008» (а.с. 31);

- документи, що посвідчують право власності на житловий будинок до його поділу (договір дарування житлового будинку від 16.11.2007 за реєстровим № 2-2584, посвідчений Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою та зареєстровано у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області за реєстраційним номером: 20068284, за номером запису: 2950 у книзі: 15 (а.с. 32-33));

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси: (довідка, видана виконавчим комітетом Боярської міської ради 16 лютого 2018 року № 13-02/350 про присвоєння адреси (а.с. 34));

- технічні паспорти на новостворені об'єкти нерухомого майна (технічний паспорт на житловий будинок № 42 та технічний паспорт на житловий будинок № 42А, що розташовані у місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Тургенєва, які виготовлено ТОВ «Укрспецсервісбуд-2008» інвентаризаційні справи від 19 лютого 2018 року № 459/23/2018 та № 459А/23/2018 відповідно (а.с. 35-37, 38-40)).

Відповідно до пункту 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок №1127) для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:

1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду;

2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

Пунктом 54 Порядку №1127 передбачено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об'єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів, або об'єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об'єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об'єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об'єднання, подаються: <…> документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (крім випадків, коли об'єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об'єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення) <…>.

Аналіз викладеного свідчить, що документ, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не вимагається при державній реєстрації об'єкта нерухомого майна, що створюється шляхом поділу без проведення будівельних робіт.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, які за твердженням позивача були подані для державної реєстрації - зокрема висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, який складено 19.02.2018 ТОВ «Укрспецсервісбуд-2008» за № 2/2018, спірні об'єкти нерухомого майна створені шляхом поділу без проведення будівельних робіт, а тому, документ, який засвідчує прийняття їх в експлуатацію не вимагається.

Проте, вказаний висновок ТОВ «Укрспецсервісбуд-2008» не був поданий для державної реєстрації, що підтверджується описами вкладень матеріалів реєстраційних справ № 224 та № 224 (а.с. 188, 193). Тому, під час державної реєстрації неможливо було зробити висновок про відсутність необхідності подання документів, які засвідчують прийняття спірних об'єктів в експлуатацію.

Пунктом 54 Порядку також перебачено, шо для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об'єднання, подаються: <…> технічний паспорт на новостворений об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об'єднання таких об'єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Як зазначалося, до позивачем до суду були надані виготовлені ТОВ «Укрспецсервісбуд-2008» технічні паспорти на новостворені об'єкти нерухомого майна - житловий будинок № 42 та житловий будинок № 42А, що розташовані у місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Тургенєва.

Проте, вказані технічні паспорти не були подані для державної реєстрації, що підтверджується описами вкладень матеріалів реєстраційних справ № 224 та № 224 (а.с. 188, 193). Тобто на час здійснення державної реєстрації у позивача ці документи були відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням відповідача в частині, що стосується порушення позивачем порядку державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна - житлові будинки, розташовані за адресами: Київська область. Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Тургенєва, 1, будинок, 42 та будинок 42А за заявами про державну реєстрації права власності № 26973078, № 26972028 за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічного паспорту на новостворений об'єкт нерухомого майна; документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Підпунктами 2, 3 пункту 8 Порядку встановлено, що під час проведення камеральної перевірки Комісія має право, зокрема: витребувати у суб'єкта державної реєстрації, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, у державного реєстратора копії документів в паперовій формі, відомості про які містяться в реєстрах, проте відсутні виготовлені шляхом сканування електронні копії таких документів у реєстрах та вимагати від державних реєстраторів, уповноважених осіб суб'єктів державної реєстрації надання пояснень.

Колегія суддів приймає доводи відповідача про те, що витребування документів, електронні копії яких відсутні у реєстрі, є правом, а не обов'язком Комісії, яка проводить камеральну перевірку. Водночас, таке право комісії напряму пов'язане із обов'язком відповідача прийняти законне та обґрунтоване рішення за результатами проведеної перевірки.

Поряд із цим, оскільки у ході судового розгляду було встановлено, що державну реєстрацію за заявами № 26973078, № 26972028 було здійснено без всіх необхідних документів, то у суду відсутні підстави вважати, що відповідач дійшов помилкових висновків щодо обставин справи, не витребувавши у позивача копії поданих для реєстрації документів.

Щодо недолучення позивачем електронних копій документів, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Пунктом 10 Порядку №1127 передбачено, що під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа з оригіналів документів чи відповідно оформлених копій необхідних для державної реєстрації прав документів у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 цього Порядку, обов'язково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, які додаються до заяви.

Не підлягають виготовленню та долученню до заяви електронні копії документів, що пред'являються заявником з метою встановлення його особи, а також електронна копія документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, чи документа, що підтверджує право на звільнення від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Відповідно до пункту 56 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний реєстратор із оригіналів поданих заявником для проведення державної реєстрації прав документів та копій документів, які пред'являються для державної реєстрації прав, виготовляє їх електронні копії шляхом сканування, які розміщує у відповідному розділі Державного реєстру прав (крім документів, які були ним видані або оформлені під час проведення державної реєстрації прав).

Аналогічного змісту вимоги містяться у пункті 7 частини третьої статті 10 та пункту 2 частини першої статті 18 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 95), за заявою № 27471862 для державної реєстрації подавався договір купівлі-продажу (а.с. 180). Водночас, як вказано відповідачем (а.с. 95) до Державного реєстру прав було внесено виключно відомості про цей договір без його електронної копії (відмітка «сканкопія» відсутня).

Позивач стверджує, що нею було вжиті дії щодо виготовлення електронної копії документа та подальшого розміщення у реєстрі. Суд першої інстанції такі докази позивача підтримав, зазначивши, що позивач не несе відповідальності за роботу, збереження інформації та технічні збої у роботі програмної частини Державного реєстру прав.

Проте, колегія суддів наголошує на тому, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було дійсно внесено електронну копію договору до реєстру належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що позивач звертався до відповідних суб'єктів, відповідальних за роботу реєстру, щодо незбереження документів, неможливості їх збереження, збоїв чи недоліків у роботі програмного забезпечення реєстру тощо. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що у спірний період у роботі Державного реєстру прав відбувалися технічні збої, втручання у його роботу чи відомості про втрату інформації, внесеної у реєстр тощо.

Таким чином, висновок відповідача про порушення позивачем порядку державної реєстрації, при розгляді заяв про державну реєстрації права власності № 26973078, № 26972028, а також № 27471862 є правильним. Тому, рішення відповідача про тимчасове блокування доступу позивача до Державного реєстру прав відповідно до пункту 1 частини другої статті 37-1 Закону є обґрунтованим та правомірним.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову, оскільки оскаржуваний наказ не підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 31.01.2019.