Справа № 420/385/19
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/385/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Орленко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі заяву Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області звернулось до суду із заявою про підтвердження обгрунтованості повного адміністратвиного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 23.01.2019р. (з урахуванням уточнення позовних вимог від 24.01.2019р.).

В обґрунтування зазначеної заяви про підтвердження обгрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків заявник зазначив, що 21.01.2019р. ГУ ДФС в Одеській області було прийнято наказ №351 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1.» та 22.02.2019р. о 14:30год. відповідачу було пред'явлено копію наказу ГУ ДФС в Одеській області №351 від 21.01.2019р., однак перевіряючих не було допущено до перевірки, про що було складено відповідні акти від 22.01.2019р., а саме №55 про відмову від ознайомлення з наказом та від підпису у направленнях на перевірку, №53 про відмову від підпису акту про недопуск до перевірки, №54 про відмову від допуску до перевірки. 23.01.2019р. о 12:35 хв. заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області було прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 Представник позивача, посилаючись на положення ст.16, 20, 94 Податкового кодексу, просить суд підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків.

Позивач підтримав вимоги викладені у заяві та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні представник позивача додатково зазначила, що у зв'язку з недопуском перевіряючих до перевірки особою, яка фактично проводила розрахункові операції продавцем ОСОБА_2, перевіряючими було викликано працівників поліції для врегулювання конфлікту.

Відповідач повідомлявся про день та час розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, однак у судове засідання не з'явився.

28.01.2019р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому ФОП ОСОБА_1 зазначив, що йому направлення на перевірку та наказ про проведення перевірки не надавалися. Разом з тим, відповідач зазначив, що він не зустрічався з особами, які мали проводити перевірку. Так, ОСОБА_1 у відзиві на заяву зазначив, що йому стало зле і він терміново виїхав до лікарні у зв'язку з хворобою та у телефонному режимі просив інспекторів податкового органу дочекатись відповідача для вручення документів, які надають право на проведення перевірки і провести її у присутності ОСОБА_1 Однак, як зазначив відповідач, не дивлячись на його прохання, перевіряючі не дочекались приїзду ОСОБА_1 і самостійно покинули магазин. За таких обставин, на думку відповідача, не має підстав вважати, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Також, відповідач звертав увагу суду на те, що рішенням заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області від 23.01.2019р. застосовано повний адміністративний арешт, а у позовній заяві заявлено вимоги про застосування умовного адміністративного арешту. При цьому, заявник зазначив, що 27.01.2019р. ним направлено на електронну адресу Головного управління ДФС в Одеській області заяву про проведення перевірки у зручний для податкового органу час. У зв'язку з викладеним відповідач просить суд відмовити у підтвердженні обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 23.01.2019р.

28.01.2019р. до суду від Головного управління ДФС в Одеській області надійшла відповідь на відзив згідно якої представник позивача зазначив, що при виході на перевірку за податковою адресою направлення та наказ про проведення фактичної перевірки було пред'явлено особі, яка фактично проводила розрахункові операції, продавцю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відмовилась від ознайомлення з наказом на проведення фактичної перевірки №351 від 21.01.2019р. та від підпису у направленнях на перевірку від 21.01.2019р. , про що складено відповідні акти. Разом з тим, відповідач наголосив що при складанні позову позивачем було допущено помилку та у прохальній частині заяви про підтвердження обгрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 помилково зазначено «умовний» замість вірного «повний», про що було надано уточнення.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 21.01.2019р. №351 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1.", з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, на підставі п.п. 19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, п.п. 19-1.1.14 п.19-1 ст.19-1, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, прийнято рішення провести з 21.01.2019р. фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.01.2017р. по дату закінчення фактичної перевірки (а.с.22).

22.01.2019р. головні державні ревізор-інспектори відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_3. та Дахін І.А. здійснили вихід за адресою господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з метою проведення перевірки та пред'явлення направлень №167, №168 від 21.01.2019р. (а.с.17-18) і наказу від 21.01.2019р. №351 про проведення перевірки, однак особа, яка фактично проводила розрахункові операції, продавець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовилась у отриманні вказаних документів, про що складено акт про відмову від ознайомлення з наказом та від підпису у направленнях на перевірку №55 від 22.01.2019р. (а.с.16)

Разом з тим, особа, яка фактично проводила розрахункові операції, продавець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовила головним державним ревізор-інспекторам відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_3 та Дахіну І.А. у допуску до перевірки, про що складено акт відмови від допуску до перевірки №54 від 22.01.2019р. (а.с.14).

Водночас, головними державними ревізор-інспекторами відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_3. та Дахіним І.А. складено акт відмови від підпису акту не допуску до перевірки №53 від 22.01.2019р., з якого вбачається що особа, яка фактично проводила розрахункові операції, продавець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовилась від підпису акту не допуску до проведення фактичної перевірки працівників органів ГУ ДФС в Одеській області №54 від 22.01.2019р.(а.с.15).

Судом встановлено, що виконуючий обов'язки начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ПопазовВ. звернувся до заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Попова В. зі зверненням про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОПОСОБА_1. у зв'язку з відмовою 22.02.2019р. від проведення фактичної перевірки (а.с.12).

23.01.2019р. о 12:35год. заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області Поповим В. прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1.(а.с.13).

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.п. 19-1.1.4. та п.п. 19-1.1.14. п. 19 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, як здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Пунктом 80.2.5 ст.80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно п. 81.1., 81.2 ст.80 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

При цьому, судом не встановлено наявність таких підстав для недопуску посадових осіб податкового органу до проведення перевірки ФОП ОСОБА_1

Відповідно до п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно п.94.5 , п.94.6 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Відповідно до п. 94.10. ст.94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він фактично не міг бути присутнім під час прибуття перевіряючих з метою проведення перевірки так як знаходився у лікарні та просив їх зачекати його, оскільки жодних доказів зазначеного, зокрема довідки з медичного закладу, до суду надано не було. Водночас, як свідчать матеріали справи, на місці проведення перевірки була присутня особа, яка фактично проводила розрахункові операції, продавець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується інформацією з Ананьївського відділення поліції Котовського відділу ГУНП в Одеській області від 22.01.2019р.

Так, з вказаної інформації Ананьївського відділення поліції Котовського відділу ГУНП в Одеській області від 22.01.2019р. вбачається, що 22.01.2019р. о 11:53 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.01.2019р. о 11:52 за адресою: АДРЕСА_1 виник конфлікт. Заявником є працівник податкової інспекції на перевірці ФОП «ОСОБА_1» ОСОБА_3., який знаходився у вказаному магазині з перевіркою згідно наказу №351 від 21.01.2019р. та у якого виник конфлікт з продавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначені обставини підтверджують факт прибуття перевіряючих за адресою АДРЕСА_1 з метою проведення перевірки на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області №351 від 21.01.2019р. та перебування там особи, що здійснювала розрахункові операції, продавця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, перевіряючи обґрунтованість застосування адміністративного арешту, суд дійшов висновку, що Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області діяло у межах компетенції, на підставі та у спосіб передбачений законом, у зв'язку з чим заява податкового органу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких обставин, заява Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про підтвердження обґрунтованості повного адміністратвиного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 23.01.2019р. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 283, 293 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна - задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 23.01.2019р.

Рішення суду щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків підлягає негайному виконанню

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги за правилами, встановленими ст. 293, п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Подання апеляційної скарги на рішення суду щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків не перешкоджає його виконанню.

Суддя К.О. Танцюра

.