Справа № 808/292/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/292/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 808/292/18 (суддя І інстанції - Стрельникова Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Запорізький слідчий ізолятор" про визнання протиправними наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи "Запорізький слідчий ізолятор" від 26 грудня 2017 року № 254/ОС-17 "Про особовий склад";

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи "Запорізький слідчий ізолятор" від 26 грудня 2017 року № 116/ос/сб-17 "Про притягнення персоналу ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" до відповідальності" в частині пункту 1;

- поновити позивача на посаді заступника чергового помічника начальника слідчого ізолятора - чергової служби Державної установи "Запорізький слідчий ізолятор";

- стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника чергового помічника начальника слідчого ізолятора - чергової служби Державної установи "Запорізький слідчий ізолятор" та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обгрунтована доводами адміністративного позову. Вказує про відсутність у нього посадового обов'язку щодо здійснення перевірки ув'язненого, який звільняється з-під варти з довідкою про звільнення, а також те, що його не було ознайомлено зі змістом оскаржуваних наказів у встановленому порядку та з висновком службового розслідування. Посилається на допущені порушення з боку інших співробітників слідчого ізолятору при звільненні ув'язненого ОСОБА_2, а також на те, що його звільнення не було погоджено з первинною профспілкою Запорізького СІЗО.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

08.07.1998 року ОСОБА_1 прийнятий на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України (наказ про призначення від 13.07.1998 № 47 о/с).

04.04.2014 року капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-101866) призначено заступником чергового помічника начальника СІЗО чергової служби Запорізького слідчого ізолятора управління ДПтС України в Запорізькій області, увільнивши його від посади чергового помічника начальника СІЗО чергової служби цього ізолятора (наказ від 04.04.2014 № 70 о/с). (Том № 1, а.с. 31)

26.12.2017 року начальником СІЗО - начальником арештного дому підполковником внутрішньої служби О.В. Азаровим винесено наказ № 116/ос/ст-17 «Про притягнення персоналу ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до відповідальності» (а.с. 19-23), пунктом першим якого наказано звільнити з Державної кримінально - виконавчої служби України капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, заступника чергового помічника СІЗО чергової служби за порушення вимог пункту 12 глави 5 розділу «Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 21/5 від 17.03.2015 року. (Том № 1, а.с. 21)

Також 26.12.2017 року винесено наказ № 254/ОС-17 «Про особовий склад», відповідно до якого за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) наказано звільнити, зокрема, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-101866), заступника чергового помічника СІЗО чергової служби, з 26.12.2017 року. (Том № 1, а.с. 81-82)

Не погоджуючись із винесеними наказами від 26.12.2017 року: № 116/ос/ст-17 «Про притягнення персоналу ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до відповідальності», а саме в частині пункту 1 та № 254/ОС-17 «Про особовий склад» позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржених наказів, відтак відсутності підстав для їх скасування.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006р.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно п. 9 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» № 901-VIII від 23.12.2015р. до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначений перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

Таке дисциплінарне стягнення, як, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом МВС України № 230 від 12.03.2013 року затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу (далі - РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно наказу начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» від 15.12.2017 року № 348 дск на добове чергування з 08:00 год. 18.12.2017 року по 08:00 год. 19.12.2017 року заступила чергова зміна № 3 у складі чергового помічника начальника СІЗО - чергової служби ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5, заступника чергового помічника начальника СІЗО (далі - ЧПНСІ) чергової служби ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, згідно персональної розстановки особового складу старшим по корпусному відділенню № 4 був призначений старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_6, старший по корпусу відділу режиму і охорони ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», молодшим інспектором на посту біля камер внутрішнього поста № 7 четвертого режимного корпусу молодший сержант внутрішньої служби ОСОБА_7, молодший інспектор 2-ої категорії відділу режиму і охорони ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», чатовий КПП по пропуску людей старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_8, молодший інспектор 1-ої категорії відділу режиму і охорони ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

18.12.2017 року близько 16:40 під час контрольної перевірки осіб, які утримуються у камері № 122 внутрішнього поста № 7 четвертого режимного корпусу ЧПНСІ старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 та заступником начальника СІЗО з режиму і охорони та оперативної роботи ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 було виявлено відсутність у даній камері ув'язненого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий видав себе за ув'язненого ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був звільнений з-під варти під заставу через КПП по пропуску людей.

Згідно п. 7.1, п. 7.2, п. 7.3 Інструкції особа РНС, щодо якої проводиться службове розслідування, може бути відсторонена від виконання службових обов'язків за займаною посадою зі збереженням посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавок за вислугу років та безперервну службу, інших надбавок і виплат.

Рішення про відсторонення особи РНС від посади можуть приймати начальники, яким надано право прийняття на службу або призначення цієї особи на посаду, шляхом видання письмового наказу.

Тривалість відсторонення від виконання службових обов'язків за посадою не повинна перевищувати часу, передбаченого для проведення службового розслідування.

19.12.2017 року начальником СІЗО - начальником арештного дому підполковником внутрішньої служби О.В. Азаровим прийнято наказ № 369/ОД-17 «Про проведення службового розслідування» (Том № 1, а.с. 32), яким затверджено склад комісії та наказ № 248/ОС-17 «Про відсторонення від служби», яким наказано відсторонити від виконання своїх службових обов'язків, зокрема, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-101866), заступника чергового помічника начальника СІЗО чергової служби державної установи «Запорізький слідчий ізолятор». ( Том № 1, а.с. 33)

Згідно п. 8.1 Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування.

Згідно п. 6.3.5 Інструкції особа РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування має право за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування.

Згідно п. 6.3.6 Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування, зокрема, без отримання від особи РНС, зокрема, письмового пояснення.

26.12.2017 року комісією складено висновок № 739 службової перевірки по факту допущення грубих порушень при виконанні своїх службових обов'язків персоналом ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», що призвели до скоєння втечі з-під варти 18.12.2017 року ув'язненим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Том № 1, а.с 35-45), з яким був ознайомлений, зокрема, позивач. (Том № 1, а.с. 68)

Згідно пояснень, наданих позивачем в ході службового розслідування, 18 грудня 2017 року близько о 14-40 годині ОСОБА_5, черговий помічник начальника СІЗО чергової служби, надав вказівку позивачу про необхідність вивести ув'язненого ОСОБА_10 для звільнення під заставу (Том № 1, а.с.75)

Згідно п. 1.4 посадової інструкції заступника чергового помічника начальника слідчого ізолятора - заступник ЧПНСІ безпосередньо підпорядковується ЧПНСІ, про що ознайомлений позивач, що підтверджується його підписом. (Том № 1, а.с. 69-73)

Відповідно до п. 4 статті 202 Кримінально процесуального кодексу України після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа місця ув'язнення, під вартою, в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це прокурора та слідчого суддю.

Згідно з пунктом 12 глави 5 розділу VI наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2015 року № 21/5-ДСК «Про затвердження Інструкції із забезпечення режиму, хорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України» - ув'язнених (засуджених), які підлягають звільненню, пропускають через КПП за вказівкою ЧПНСІ у присутності працівника відділу з контролю за виконанням судових рішень тільки після перевірки правильності оформлення довідки про звільнення та особи ув'язненого (засудженого).

Отже, рішення про звільнення ув'язненого ОСОБА_10 приймав начальник слідчого ізолятора на підставі відповідних документів, а позивачу було надано доручення здійснити процедуру звільнення згідно із вказівкою ЧПНСІ у присутності працівника відділу з контролю за виконанням судових рішень тільки після перевірки правильності оформлення довідки про звільнення та особи ув'язненого.

Згідно письмових пояснень позивача, він надав ув'язненому зразок заяви, яку необхідно було заповнити; виявив відсутність особової картки ОСОБА_10 у черговій частині про що повідомив ОСОБА_5; виявив, що на перепустці форми «Б» відсутня гербова печатка та вирушив до спецвідділу де її було проставлено; викликав медичного працівника для огляду ув'язненого, звірив особисті дані останнього згідно перепустки форми «Б» та доповів ОСОБА_5 про готовність ув'язненого до звільнення; провів його до КПП для звірки даних та в подальшому за межі КПП (Том № 1, а.с.75).

Як уже зазначалось, близько 16-20 год. 18.12.2017 року під час проведення перевірки ув'язнених було виявлено, що в камері відсутній ув'язнений ОСОБА_2, але знаходиться ув'язнений ОСОБА_10 Отже, позивач при звільненні особи зі слідчого ізолятору не впевнився в особі того, хто звільняється, в результаті чого з ізолятору було випущено іншу особу - ОСОБА_2 замість ОСОБА_10 З огляду на вказане апеляційний суд погоджується з доводами відповідача, що в діях позивача міститься склад дисциплінарного проступку.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. (ст. 14 Дисциплінарного статуту)

З наказом Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» №116/ос/ст-17 «Про притягнення персоналу ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до відповідальності», відповідно до пункту першого якого наказано звільнити з Державної кримінально - виконавчої служби України капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, заступника чергового помічника СІЗО- чергової служби за порушення вимог пункту 12 глави 5 розділу «Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 21/5 від 17.03.2015 року позивач ознайомлений, що підтверджується його підписом ( Том № 1, а.с. 63).

Статтею14 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

26.12.2017 року винесено наказ № 254/ОС-17 «Про особовий склад», відповідно до якого за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) наказано звільнити, зокрема, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-101866), заступника чергового помічника СІЗО- чергової служби, з 26.12.2017 року, а також зроблено витяг з такого наказу. (Том № 1, а.с. 18)

Також статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Враховуючи те, що службовим розслідуванням встановлено, що позивач при виконанні своїх обов'язків створив умови, за яких було допущено втечу ув'язненого ОСОБА_2 з-під варти, тому до нього правомірно був застосований крайній захід дисциплінарного впливу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача за вчинення дисциплінарного проступку правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом, та на підставі п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Застосоване дисциплінарне стягнення відповідає тяжкості проступку та обставинам, за яких його скоєно. При цьому керівником при обранні виду дисциплінарного стягнення було враховано всі критерії передбачені Дисциплінарним статутом, зокрема, попередня поведінка особи, неякісне виконання своїх обов'язків, що призвело до втечі ув'язненого з-під варти, через що відповідачем було обрано крайній захід дисциплінарного впливу.

Доводи апеляційної скарги про не погодження наказу про звільнення позивача з профспілковою організацією, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки вказане спростовується підписом голови профспілки у списку розсилки наказу начальника установи від 26.12.2017 № 254/ос-17 (а.с. 82 зворотній бік), як зазначив і суд першої інстанції.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Оскільки справа є справою незначної складності відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 808/292/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко