Справа № 855/14/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/14/19
УХВАЛА

30 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - Відповідач, ЦВК), третя особа - ОСОБА_3 (далі - Третя особа, ОСОБА_3), про визнання протиправною та скасування постанови ЦВК від 04.01.2019 року №18, якою міського голову міста Львова ОСОБА_3 зареєстровано кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31.03.2019 року, у зв'язку з грубим порушенням Конституції України та діючого законодавства України.

Перевіривши подану позовну заяву, суд приходить до висновку, що остання підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 99 Закону України «Про вибори Президента України» рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, членів цих комісій, органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, засобів масової інформації, підприємств, установ, організацій, їхніх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації, кандидатів на пост Президента України, їхніх довірених осіб, партій - суб'єктів виборчого процесу, їхніх посадових осіб та уповноважених осіб, офіційних спостерігачів, що порушують законодавство про вибори, можуть бути оскаржені до суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Приписи ч. 3 ст. 273 КАС України визначають, що рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.

Указом Президента України від 29.12.2017 року 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» було ліквідовано Київський апеляційний адміністративний суд та одночасно утворено Шостий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Київський апеляційний адміністративний суд продовжував здійснювати правосуддя на території Київської, Черкаської, Чернігівської областей та міста Київ до опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного Шостого апеляційного адміністративного суду, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території, про початок роботи новоутвореного суд.

Повідомлення про початок роботи Шостого апеляційного адміністративного суду було опубліковане 03.10.2018 року у Газеті «Голос України» №185 (6940).

Тобто, безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії чи бездіяльність ЦВК або її члена.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 273 КАС України позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій може бути подано до адміністративного суду у п'ятиденний строк із дня прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 оскаржує постанову ЦВК від 04.01.2019 року №18.

Викладене, у свою чергу, свідчить, що саме з 04.01.2019 року №18 у розумінні вимог ч. 6 ст. 273 КАС України повинен обраховуватися п'ятиденний строк звернення до суду із позовом про оскарження такого рішення виборчої комісії.

Матеріали позовної заяви свідчать, що остання, будучи датованою 26.01.2019 року, була здана до відділу поштового зв'язку 27.01.2019 року, про що свідчить відтиск поштового штемпеля відповідного поштового відділення на конверті.

До Шостого апеляційного адміністративного суду дана позовна заява надійшла 30.01.2019 року, що засвідчено штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду за №855/14/19.

Згідно ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 270 КАС України імперативно встановлено, що на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 270 Кодексу адміністративного судочинства України днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що оскаржувана постанова прийнята ЦВК 04.01.2019 року, а ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом 30.01.2019 року, тобто поза межами встановленого процесуальним законом п'ятиденного строку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 5 ст. 270 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно даних офіційного інтернет-сайту Центральної виборчої комісії оскаржуваною постановою від 04.01.2019 року №18 було зареєстровано уповноваженого представника кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 у Центральній виборчій комісії з правом дорадчого голосу на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року, а не ОСОБА_3 кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року, про що ЦВК прийнято постанову від 08.01.2019 року №32. Водночас, відповідні неточності прохальної частини позову у контексті визначеного у ній предмету оскарження вищенаведених висновків суду про необхідність залишення позовної заяви без розгляду не спростовують.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Крім іншого суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позовна заява подана з пропуском встановленого процесуальним законом п'ятиденного строку звернення до суду та з огляду на швидкоплинність виборчого процесу, остання підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 270, 273 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк у порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Суддя-доповідач Степанюк Анатолій Германович

Судді: Епель Оксана Володимирівна

Губська Людмила Вікторівна