Справа № 2-а-124/11
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-124/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2011 року

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась із вказаним адміністративним позовом до суду. Суду зазначила, що вона є інвалідом 3 групи і її захворювання пов»язане з впливом аварії на ЧАЕС, відносить до 1 категорії. Відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»їй повинна бути призначена пенсія розміром, не нижчим ніж 6 мінімальних пенсій за віком та надбавка до пенсії у розмірі 50 %. Однак, вказана пенсія їй не виплачується у повному розмірі. Нащодавно, вона знову звернулась до УПФ із заявою про встановлення розміру пенсії на рівні не нижчому за мінімальний розмір пенсії та виплатити різницю з 22 травня 2008 року. Однак, УПФ відмовило у задоволенні заяви та було вказано, що пенсія виплачується у повному розмірі. Вважає, що УПФ своєю бездіяльністю порушує її права. Тому просить суд винести рішення, яким визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного фонду України Ямпільського району Вінницької області з неперерахування їй пенсії та надбавки до пенсії та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачка отримує пенсію по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи в управлінні Пенсійного фонду України в Ямпільському районі. При визначенні права на пенсію громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, управління керується Законом України «Про статус громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 - XII, від 28.02.1991 року (далі - Закон). На даний час до вказаного Закону внесено багато нових змін, які не передбачають такі виплати які вказує позивачка. А тому ніяких на рахувань та перерахунків згідно нових змін до Закону вони не можуть робити. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

Із досліджених письмових доказів - посвідчення серії А № 124021 виданого ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області встановлено, що дійсно ОСОБА_2 перебуває на обліку як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалідом 3-ї групи із захворюванням пов»язаним з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується вкладкою №635442 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок ЧАЕС.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачено Конституцією України.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України про здійснені правосуддя»№9 від 01.11.1996 року судам необхідно виходити з того що нормативно правові акти державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як Конституції так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав скасуванню не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний скасувати закон, який регулює ці правовідносини.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», в якій наведено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам ІІІ групи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст..53 Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст..28 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а саме законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою КМУ від 30 травня 1997 року №523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». А у пункті 2 постанови від 3 січня 2002 №1 Кабінет Міністрів України установив розмір суми, з якої проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей Закону, причому ця сума не відповідає розмірам мінімальної пенсії за віком.

Вирішуючи цей спір, необхідно брати до уваги, що з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у закону про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Позивачка звернулась до суду з позовними вимогами про нарахування і виплату їй державної та додаткової пенсії за період з травня 2010 року по день звернення до суду.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи ту обставину, що позивачка знала про нарахування та виплату їй державної та додаткової пенсій, по скільки частково їх отримувала, а тому у суду є підстави позов задоволити частково, а саме в межах ст.99 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що управлінням ПФУ в Ямпільському районі не у повній мірі проводилось нарахування державної та додаткової пенсії, тому приходить до висновку, що заявлені вимоги щодо перерахунку державної та додаткової пенсій підлягають частковому задоволенню, а саме з 19 серпня 2010 року по 19 січня 2011 року.

Посилання представника відповідача на відсутність бюджетних видатків на такі виплати, не може бути підставою для позбавлення позивача права на їх отримання.

Бюджетні фінансові зобовязання щодо виплат компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законодавством мають право відповідні категорії громадян, компенсуються органами Державного казначейства незалежно від визначених на цю межу призначень і бюджетних асигнувань (абз. 3. п.2.13 Порядку обліку зобовязань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного Казначейства України. Затвердженого наказом Державного Казначейства України від 09.08.2004 року №136).

Крім того, компенсації, право на які передбачено законом, є додатковим до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня. (ст. 48 Конституції України), звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

З врахуванням викладеного, суд вважає встановленим, що позивачці ОСОБА_2 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи не доплачено в повному обсязі державну та додаткову пенсії, чим порушено її право, передбачене Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відновлення порушеного права позивачки можливе шляхом визнання бездіяльності УПФ протиправною щодо невиплати позивачці у повному обсязі державної та додаткової пенсій, та стягнення із відповідача на користь позивачки заборгованості по недоплаченій державній та додатковій пенсії, що є підставою для задоволення позовних вимог частково.

В іншій частині позову суд приходить до висновку необхідно відмовити.

.

Керуючись ст.ст.48,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 3 Керуючись ст.ст.9, 11, 99, 100, 160, 161, 162, 163 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області з неперерахування ОСОБА_2 пенсії та надбавки до пенсії згідно Закону України « Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 основну та додаткову пенсію з 19 серпня 2010 року, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановлено для відповідної категорії населення, до внесення відповідних змін до чинного законодавства, які встановлюють інший розмір вказаної пенсії та надбавки до пенсії.

В решті частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу Адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

.

Головуючий М.М.Дзерин