Справа № 826/3698/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3698/18 Суддя першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Беспалова О.О. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника позивача: - Любимової А.О.,

представника відповідача: - Завгороднєвої О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року позивач - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо підготовки згідно з даними інтегрованої картки платника податків висновків про повернення коштів у загальній сумі 18 313 336,77 грн. надміру сплаченого податку на прибуток з відповідного бюджету за Євпаторійську філію ДП «АМПУ» у сумі 2 029827,00 грн., за Керченську філію ДП «АМПУ» у сумі 6789490,00 грн., за Ялтинську філію ДП «АМПУ» у сумі 2461292,00 грн., за Севастопольську філію ДП «АМПУ» у сумі 3435027,00 грн., за Феодосійську філію ДП «АМПУ» у сумі 3597700,77 грн., з відповідного бюджету шляхом перерахування на рахунок сплати податку на прибуток за кодом бюджетної класифікації 11020100 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та подати цей висновок для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків;

- зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати згідно з даними інтегрованої картки платника податків висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток з відповідного бюджету за Євпаторійську філію ДП «АМПУ» у сумі 2 029827,00 грн., за Керченську філію ДП «АМПУ» у сумі 6789490,00 грн., за Ялтинську філію ДП «АМПУ» у сумі 2461292,00 грн., за Севастопольську філію ДП «АМПУ» у сумі 3435027,00 грн., за Феодосійську філію ДП «АМПУ» у сумі 3597700,77 грн., шляхом перерахування на рахунок сплати податку на прибуток за кодом бюджетної класифікації 11020100 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та подати цей висновок для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року адміністративного позову задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт сплати Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» у період 2013-2014 роках податку на прибуток по філіях підприємства, розташованих в Автономній Республіці Крим, на загальну суму 18 313 336, 77 грн., не заперечується відповідачем та підтверджено матеріалами справи, а в силу приписів норм Податкового кодексу позивач має право на повернення надміру сплаченого податку на прибуток.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, код 38727770) створено на виконання Закону України «Про морські порти України», розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 р. №133-р «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту», наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2015 року №163 «Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення ДП «АМПУ», шляхом виділу стратегічних об'єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов'язків стосовно них 20 державних підприємств морського транспорту; перебуває на обліку платника податків у Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби України.

Підприємство здійснює свою діяльність безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту.

Відповідно до наказу Державного підприємства «АМПУ» від 18.06.2013 року №36 та вимог п. 152.4 ст. 152 Податкового кодексу України прийнято рішення про сплату консолідованого податку на прибуток та здійснювало перерахування відповідного податку і щомісячних авансових внесків за місцезнаходженням своїх відокремлених підрозділів, виходячи з загальної суми нарахованого податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів в загальній сумі витрат.

Згідно Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 р. №138, Державне підприємство "АМПУ" здійснювало перерахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) та авансових внесків з податку на прибуток згідно із пп. 153.3.2 п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України, пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, в загальній сумі таких витрат платника податку, визначених у останній поданій ним звітності.

У період 2013-2014 роках Державне підприємство «АМПУ» мало у своєму складі філії, розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, а саме: Євпаторійську філію, Керченську філію, Ялтинську філію, Севастопольську філію та Феодосійську філію, за місцезнаходженням яких здійснювало перерахування податку на прибуток і щомісячні авансові внески.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 року №578-р «Деякі питання функціонування морського та річкового транспорту», наказу Міністерства інфраструктури України від 16.06.2014 р. №255 «Про закриття морських портів», Державне підприємство «АМПУ» видано наказ від 15.07.2014 р. №148 про ліквідацію філій, розташованих на території Автономної Республіки Крим.

Згідно Законів України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» виключено норми щодо консолідованої сплати податку на прибуток.

За час консолідованої сплати податку на прибуток Державне підприємство «АМПУ» надмірно сплачено кошти з податку на прибуток по філіях підприємства, розташованих в Автономній Республіці Крим, на загальну суму 18 313 336, 77 грн., а саме:

за Євпаторійську філію - 2 029 827 грн.;

за Керченську філію - 6 789 490 грн.;

за Ялтинську філію - 2 461 292 грн.;

за Севастопольську філію - 3 435 027 грн.;

за Феодосійську філію - 3 597 700, 77 грн.

Листами від 17.11.2015 року №№6492, 6506 Державне підприємство «АМПУ» звернулося до Міжрегіонального головного управління ДФС України - центрального офісу з обслуговування великих платників, у яких просило надмірно сплачені авансові внески з податку на прибуток та податку на прибуток у зазначених вище розмірах повернути на поточний рахунок підприємства або направити в рахунок сплати податку на додану вартість підприємства.

Листом від 18.12.2015 року №27385/10/28-10-20-4-20 підприємство повідомлено про те, що станом на 11.12.2015 рік сума переплати по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, по філіям підприємства менша за суму, яка зазначена у листі, тому здійснити повернення надмірно сплачених коштів немає можливості.

24.03.2016 року Державне підприємство «АМПУ» звернулося до Міжрегіонального головного управління ДФС України - центрального офісу з обслуговування великих платників з листом №1608, у якому просить перерахувати (повернути) на розрахункові рахунки філій підприємства та самого підприємства надміру сплачені кошти по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, та з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, які обліковуються на інтегрованих картках по філіях підприємства.

У листі також зазначено про те, що листами від 22.12.2015 року Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального управління Державної фіскальної служби України відмовилась повернути кошти на розрахункові рахунки філій підприємства з посиланням на напружений графік наповнення дохідної частини Державного бюджету.

На вказаний лист відповіді не отримано.

У подальшому Державне підприємство «АМПУ» зверталося до контролюючого органу з аналогічними заявами, остання від 20.11.2017 року №7741, які залишились без відповіді і задоволення.

Вважаючи вказану бездіяльність протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вірно зазначено у рішенні суду першої інстанції, факт сплати Державним підприємством «АМПУ» у період 2013-2014 роках податку на прибуток по філіях підприємства, розташованих в Автономній Республіці Крим, на загальну суму 18 313 336, 77 грн., а саме: за Євпаторійську філію - 2 029 827 грн.; за Керченську філію - 6 789 490 грн.; за Ялтинську філію - 2 461 292 грн.; за Севастопольську філію - 3 435 027 грн.; за Феодосійську філію - 3 597 700, 77 грн., не заперечується відповідачем, підтверджується останнім у наданих роздруківках інтегрованих карток платників податків (по філіях), даний факт також не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі.

Згідно п. 152.5 ст. 152 Податкового кодексу України (станом на 18.06.2013 рік) платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Сума податку на прибуток відокремлених підрозділів за відповідний звітний (податковий) період визначається розрахунково виходячи із загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів такого платника податку в загальній сумі витрат цього платника податку.

Згідно ч. 1, 2 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 р. №138 (в редакції станом на 31.12.2014 р.) згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. №71-VIII виключено положення щодо консолідованої сплати податку на прибуток, в тому числі, і ст. 152 Податкового кодексу України.

Вказаним Законом від 28.12.2014 р. №71-VIII також доповнено ст. 57 Податкового кодексу України пунктом 57.1-1 «Порядок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток при виплаті дивідендів».

Зокрема, згідно пп. 57.1-1.2 п. 57.1-1 ст. 57 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених підпунктом 57.1-1.3 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток.

Авансовий внесок розраховується з суми перевищення дивідендів, що підлягають виплаті, над значенням об'єкта оподаткування за відповідний податковий (звітний) рік, за результатами якого виплачуються дивіденди, грошове зобов'язання щодо якого погашене. У разі наявності непогашеного грошового зобов'язання авансовий внесок розраховується зі всієї суми дивідендів, що підлягають виплаті. Авансовий внесок обчислюється за ставкою, встановленою пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу. Сума дивідендів, що підлягає виплаті, не зменшується на суму авансового внеску.

При цьому у разі якщо дивіденди виплачуються за неповний календарний рік, то для обрахунку суми зазначеного перевищення використовується значення об'єкту оподаткування, обчислене пропорційно кількості місяців, за які сплачуються дивіденди. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів не підлягає поверненню платнику податків або зарахуванню в рахунок погашення грошових зобов'язань з інших податків і зборів (обов'язкових платежів).

Це положення поширюється також на державні некорпоратизовані, казенні або комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому органом виконавчої влади, до сфери управління якого належать такі підприємства, відповідно до державного або місцевого бюджету.

Вказані положення набули чинності з 01.01.2015 року згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 р. №71-VIII.

Згідно вказаного положення сума сплачених внесків з податку на прибуток не підлягає поверненню платнику податків або зарахуванню в рахунок погашення грошових зобов'язань з інших податків і зборів (обов'язкових платежів), проте може бути зарахована в рахунок сплати податку на прибуток.

У даному випадку переплата з авансового внеску з податку на прибуток на загальну суму 18 313 336, 77 грн. виникла у період 2013-2014 років, до набрання чинності пп. 57.1-1.2 п. 57.1-1 ст. 57 Податкового кодексу України, а звернувся позивач з заявою про повернення переплати у 2015 р., після набрання чинності пп. 57.1-1.2 п. 57.1-1 ст. 57 Податкового кодексу України.

У своїх останніх зверненнях за 05.01.2017 р. №73 та від 20.11.2017 р. №7741, а також під час звернення до суду першої інстанції, позивач просив перерахувати суму переплати на рахунок сплати податку на прибуток, що відповідає вимогам пп. 57.1-1.2 п. 57.1-1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Крім того, колегія суддів наголошує, що навіть за наявності у зверненнях позивача формулювання про повернення суми переплати або зарахування в рахунок сплати податку на прибуток, що не відповідає передбаченому п. 57.1-1 ст. 57 Податкового кодексу України обмеженню, відповідач міг розглянути вказане звернення з врахуванням вказаного обмеження і зарахувати переплати саме по податку на прибуток, що ним зроблено не було.

Згідно пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 43.1 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.2. ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

43.3. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

43.4. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Пунктом 43.5. ПК України визначено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

43.6. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787.

Позивачем не пропущено передбачений строк - не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування, оскільки, перше звернення до контролюючого органу - відповідача мало місце у листопаді 2015 року (після попередньо отриманих у 2015 році відмов від регіональних контролюючих органів повернути кошти або зарахувати їх в рахунок сплати податків).

З врахуванням викладеного, з огляду на дотримання позивачем положень ст. 43, 102 Податкового кодексу України, а також відсутністю обмежень щодо зарахування переплати з авансового внеску в рахунок сплати саме податку на прибуток згідно п. 57.1-1 ст. 57 Податкового кодексу України, колегія суддів вважає позовні вимоги та висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Посилання відповідача на лист ДФС № 22022/7/99-99-07-02-03-17 від 17.08.2017 року не може братися судом до уваги, так як не є нормативно - правовим актом, а отже і належним доказом, в розумінні норм КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.О.Беспалов

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 29 січня 2019 року.