Справа № 2240/2859/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2859/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

24 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: Верясова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року (повний текст якої складено в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3, зареєстрований як фізична особа - підприємець 31.03.2009 року, є платником єдиного податку І групи.

Основними видами господарської діяльності позивача є: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту.

На підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-Vl , статті 16 закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19-грудня 1995 року № 481/95-ВР , закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР, постанов Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями" від 30 липня 1996 року № 854, "Про Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 13 травня 1996 року № 493, "Про впорядкування видачі суб'єктам підприємницької діяльності ліцензій на право оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим і виноградним, алкогольними напоями та тютюновими виробами" від 31 березня 1999 року № 500, постанов Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про виготовлення, збір, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів" від 27.12.2010 року № 1251 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30 жовтня 2008 року № 957; Положення про Головне управління ДФС у Хмельницькій області, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 21.08.14 №58; наказу Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 24.07.02 № 218 "Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами" та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні та наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області "Про проведення фактичної перевірки" від 24.07.2018 №2189 посадовими особами відповідача проведена фактична перевірка позивача з питань дотримання вимог закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

За результатами перевірки складений акт №0143/22-01-40-01/НОМЕР_1 від 26.07.2018 року, яким встановлено порушення позивачем вимог частини 6 пункту 11 статті 15-3 закону України №481/95-ВР, пункту 1 Постанови Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва № 957 від 30.10.2008 та пункту 12 статті 3 закону України № 265/95-ВР.

На підставі акту перевірки, відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018 № про накладення штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 16800 грн. та № про накладення штрафних санкцій за порушення у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 4824, 22 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Відповідно до пункту 80.1. статті 80 Податкового кодексу України (далі ПК України) фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Підставою для прийняття Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області наказу від 24.07.2018 №2189 "Про проведення фактичної перевірки" слугувала інформація отримана відповідачем з інформаційної системи "Податковий блок" щодо порушення позивачем вимог закону України №481/95-ВР та закону України 265/95-ВР.

Пунктом 81.1. статті 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Направлення на перевірку та копію наказу №2189 від 24.07.2018 року "Про проведення фактичної перевірки " позивач отримав, що підтверджується його підписом на направленнях на про ведення перевірки №2216 та №2217 від 24.07.2018 року. Зазначена обставина позивачем не заперечується.

Суд встановив, що Наказ від 24.07.2018 №2189 "Про проведення фактичної перевірки" містить всі відомості, визначенні пунктом 81.1. статті 81 ПК України, зокрема, підставу для проведення перевірки (підпункт 80.2.5 статті 80 ПК України) та терміни проведення перевірки (з 26 липня 2018 року тривалістю 10 діб).

Таким чином, фактична перевірка позивача призначена та проведена з дотриманням Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 86.1. статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.5. статті 86 ПК України визначено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу. У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Позивач відмовився підписати та отримати другий примірник акту фактичної перевірки від 26.07.2018, що підтверджується актом про відмову від підпису акта фактичної перевірки №0169/22-01-40-01/НОМЕР_1.

Під час перевірки встановлено, та відображено в акті №0169/22-01-40-01/НОМЕР_1 від 26.07.2018 року, що позивач в порушення постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (далі - Постанова №957) здійснив продаж горілки за цінами нижчими від мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої. Факт порушення підтверджується копією чеку від 11.10.2017 року, про реалізацію горілки "Хлібний дар" 0,2л. 40% за ціною 28.00 грн. А також реалізацію в магазині алкогольного напою - пива на розлив для споживання на місці, без статусу громадського харчування, що підтверджується фіскальним чеком №0003 від 26.07.2018р. за ціною 23.00 грн. "Пиво розливне" 0.5л., в порушення статті 15 закону України №481/95-ВР. Крім того, перевіркою встановлено порушення вимог пункту 12 статті З розділу ІІ закону України № 265/95-ВР , а саме збереження для реалізації товару (ТМЦ) не облікованого у встановленому порядку на загальну суму 2412,11 грн.

За результатами перевірки винесені податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018 року № про накладення штрафних санкцій за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 16 800 грн. та № про накладення штрафних санкцій за порушення у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 4824, 22 грн.

Частиною 6 пункту 11 статті 15-3 закону України № 481/95-ВР визначено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до абзаців 10 та 14 частини 2 статті 17 закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень та у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Згідно з пунктом 12 статті 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 закону України № 265/95-ВР визначено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

В процесі судового розгляду позивач не надав суду доказів на спростування виявлених під час перевірки порушень. Тому, суд вважає правомірними висновок акта фактичної перевірки №0169/22-01-40-01/НОМЕР_1 від 26.07.2018 року та винесені на підставі нього податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018 №, №.

Посилання позивача про неправомірність накладення штрафу за порушення закону України № 265/95-ВР у зв'язку з тим, що позивач є платником єдиного податку першої групи, є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК України, до першої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, відносяться фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень;

Підпунктом 291.5.1. пункту 291.5. статті 291 ПК України передбачено, що не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов'язаної з роздрібним продажем пива та столових вин).

На момент проведення перевірки позивач мав діючу ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 21.10.2017 року, що підтверджується записом у пункті 2.1. акта перевірки №0169/22-01-40-01/НОМЕР_1 від 26.07.2018 року.

Таким чином, наявність ліцензії спростовує доводи позивача, про те, що він є платником єдиного податку першої групи, а тому застосування відповідачем до нього штрафу у розмірі 4824, 22 грн. є правомірним.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2019 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Матохнюк Д.Б.