Справа № 826/96/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/96/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькова Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «СВП Плюс» (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови №70 від 30.10.2017 року Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафних санкцій.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 21.09.2017 року по 22.09.2017 року Головним управлінням на підставі листа Держпродспоживслужби України від 27.07.2017 року №ЦА-151/8595-17, наказу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 13.09.2017 року №2504 та направлення на проведення перевірки від 13.09.2017 року №2579 проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції у ТОВ «СВП ПЛЮС» (вул. Автозаводська, буд. 18, м. Київ).

Вказана перевірка проводилась з питань перевірки характеристик видів продукції: телефонні апарати, включаючи телефонні апарати для стільникових мереж зв'язку або інших бездротових мереж зв'язку, що містять передавачі або передавачі та приймачі: смартфон ТМ «HUAWEI», моделі CUN-U29 арт. Y5-II. S/N: НОМЕР_2, IMEI1: НОМЕР_1, IMEI2: НОМЕР_3 Col Gold дата виготовлення: 22.11.2016 року.

Результати перевірки оформлені актом №71 від 22.09.2017 року.

У вказаному акті зазначено, що позивачем порушено п.7, п.30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2009 року № 679, а саме на виробі смартфону ТМ «HUAWEI», моделі CUN-U29 арт. Y5-II. S/N: НОМЕР_2, IMEI1: НОМЕР_1, IMEI2: НОМЕР_3, не нанесено знак відповідності технічним регламентам (акт перевірки характеристик продукції від 15.06.2017 року № 016, складений Держпродспоживслужбою в Житомирській області).

22.09.2017 року відповідачем складено протокол № 71 про порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме розповсюдження продукції, на якій не нанесено знак відповідності технічним регламентам.

В подальшому на підставі акту перевірки та протоколу контролюючим органом було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №150 та №151 від 18.10.2017 року, якими ТОВ «СВП Плюс»:

- зобов'язано привести продукцію зазначену у пункті 1 таблички акта перевірки №71 від 22.09.2017 року у відповідність із встановленими вимогами;

- тимчасово заборонено надання на ринку продукції зазначеної у пункті 1 таблички акта перевірки №71 від 22.09.2017 року.

30.10.2017 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві було прийнято постанову № 70, якою ТОВ «СВП Плюс» зобов'язано сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2550,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з такою постановою відповідача звернувся до суду з вказаним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Виїзні перевірки характеристик продукції проводяться:1) у торговельних та складських приміщеннях суб'єктів господарювання; 2) у місцях використання продукції під час її монтажу та/або введення в експлуатацію (якщо відповідність продукції деяким встановленим вимогам може бути оцінена лише під час таких дій); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції.

Строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції двох робочих днів, у виробника такої продукції - трьох робочих днів.

За результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для висновку про порушення відповідачем процедури проведення перевірки (проведення невиїзної перевірки замість виїзної), що може бути самостійною підставою для визнання протиправними результатів перевірки, оскільки на копії акту перевірки характеристик продукції від 22.09.2017 року №71 та копії протоколу від 22.09.2017 року №71 про виявлене порушення міститься пояснення щодо незгоди з висновками про порушення та підписи представника позивача про отримання примірників зазначених документів, що свідчить про належне та вчасне повідомлення представника позивача про проведення зазначеної перевірки.

Щодо встановленого під час перевірки порушення позивачем п.7, п.30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2009 року № 679, а саме на виробі смартфону ТМ «HUAWEI», моделі CUN-U29 арт. Y5-II. S/N: НОМЕР_2, IMEI1: НОМЕР_1, IMEI2: НОМЕР_3, не нанесено знак відповідності технічним регламентам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами; неналежне застосування знака відповідності технічним регламентам - порушення правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам, встановлених законодавством; національний знак відповідності - знак, що засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які на неї поширюються. Неналежне застосування Національного знака відповідності - порушення правил застосування і нанесення Національного знака відповідності, встановлених законами України, та виданих відповідно до них інших нормативно-правових актів, у тому числі технічних регламентів.

Частиною 1 ст.29 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» передбачено, що у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об'єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам.

Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об'єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.

Пунктом 30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 року № 679, передбачено, що на пристроях, які відповідають усім визначеним для них вимогам, повинен бути нанесений національний знак відповідності, зазначений у пункті 7 цього Технічного регламенту. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважена ним особа - резидент України чи постачальник.

Національний знак відповідності наноситься на пристрій та/або на етикетку, тару, упаковку (у разі її наявності), експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо. Пристрій не повинен мати жодних позначок, які є подібними до національного знака відповідності та можуть ввести в оману щодо наявності або відсутності національного знака відповідності.

Відповідно до пункту 1 Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року № 1184, знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі якщо це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

Слід зазначити, що вказані положення Постанови № 1184 стосовно нанесення знаку відповідності технічним регламентам повною мірою відповідають аналогічним положенням частини першої статті R12 глави R3 Рішення Європейського Парламенту та Ради ЄС від 9 липня 2008 року № 768/2008/ЄС про загальні рамки реалізації продукції та скасування Рішення Ради ЄС № 93/465/ЄЕС (далі - Рішення № 768/2008/ЄС), відповідно до якої маркування знаком "СЕ" наноситься на виріб або на табличку з технічними даними таким чином, щоб воно було добре видним, розбірливим та незмивним. Якщо характеристики продукції роблять таке нанесення неможливим або не виправданим, воно повинне наноситися на упакування і на супровідні документи, якщо чинне законодавство передбачає такі документи.

Відповідно до пункту 1 статті 56 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію), ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони», Україна серед іншого зобов'язується дотримуватися принципів та практик, викладених в актуальних рішеннях та регламентах ЄС, зокрема у Рішенні № 768/2008/ЄС.

Отже, враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що виключно у разі коли це є неможливим або невиправданим через характер електрообладнання, знак відповідності технічним регламентам наноситься на пакування та на супровідні документи.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафних санкцій слугувало порушення позивачем правил застосування знаку відповідності технічним регламентам, а саме, його нанесення на пакування товару (смартфону Huawei Y5 II (CUN-U29), а не безпосередньо на товар.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано ані до контролюючого органу, ані до суду відповідних доказів щодо неможливості розміщення знаку відповідності на пристрої чи табличці з технічними даними, а нанесення лише на пакування пристрою є також порушенням вимог законодавства про державний ринковий контроль.

До того ж колегія суддів зазначає, що у випадку нанесення знаку відповідності на пакування товару, такий знак відповідності повинен бути нанесений і на супровідні документи, чого позивачем зроблено не було, що підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 44 Закона передбачено, що до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двухсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, наявні у матеріалах справи видаткові накладні, згідно яких ТОВ «СВП Плюс» було реалізовано ОСОБА_2, зокрема мобільний телефон «HUAWEI», моделі CUN-U29 арт. Y5-II. S/N: НОМЕР_2, IMEI1: НОМЕР_1, IMEI2: НОМЕР_3 Col Gold дата виготовлення: 22.11.2016 року, підтверджують факт того, що позивач є розповсюджувачем вказаної продукції, а тому відноситься до суб'єктів на яких розповсюджується дія наведеної вище норми Закону.

З огляду на вищевикладене колегія судів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності висновків акту перевірки і оскаржуваної постанови № 70 від 30.10.2017 року, а тому вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми матеріального права, що стало підставою для неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 30.01.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев