Справа № 532/4/19
Суддя: Мороз Т. М.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Мороз Т.М.,

з участю:

секретаря судового засідання - Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Юхно Владислава Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 01.01.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, о оскільки він не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вважає, що відповідач неправомірно виніс постанову, в порушення вимог ст.21.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правоої відповідальності. Крім того, у нього був наявний відповідний поліс, тому просив постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Поліцейський Юхно В.С., у судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував та прохав справу розглядати за його відсутності.

У відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем допущено порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме п.2.1. ПДР, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відеозаписом, зробленим на нагрудну відеокамеру (бодікамеру) № ВІ0115.

Суд, дослідивши матеріали справи, відеозапис вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.01.2019 року поліцейським роти №1 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Юхно В.С. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії НК № 493215 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Згідно з постановою, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, на а/д Полтава-Олександрія, 13 км, не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1 ґ. ПДР України

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп.«ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом 1 п.2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов'язок мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та пред'являти його для перевірки на виконання розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух лише у випадках, передбачених законодавством.

Разом з тим, пунктом 21.1 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п.21.2 наведеної статті контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно з п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Ні позивачем, ні відповідачем не вказана підстава для зупинки транспортного засобу. Однак з відеозапису вбачається, що поліцейський, підійшовши до транспортного засобу позивача, причини зупинки не пояснив, а відразу почав вимагати документи для перевірки.

Так, відповідачем не надано доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху, яке могло бути підставою для складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

У той же час, з урахуванням наведених вище норм законодавства вбачається, що здійснення контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідним підрозділом Національної поліції може здійснюватись виключно при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, відповідачем не доведено законності вимог щодо пред'явлення позивачем для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з огляду на відсутність обставин, передбачених законодавством для здійснення такого контролю.

Тому наведене виключає у даному випадку можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Відповідачем не ставиться в провину «не пред'явлення полісу для перевірки», а відсутність у позивача при собі страхового полісу відповідачем не доведено належними і допустимими доказами.

Позивачем до позовної заяви додано поліс № АК/8904541, строк дії якого становить з 25.12.2018 до 24.12.2019. Відповідачем не надано доказів не пред'явлення позивачем цього полісу, оскільки наданий суду відеозапис не відтворює всієї процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Поліцейським безпосередньо при розгляді справи про адміністративне правопорушення у вину позивача було поставлено «керування транспортним засобом без поліса обов'язкового страхування», після чого відеозапис закінчився. Наданий суду відеозапис не місить інформації про подальший розвиток події, зокрема і про оголошення постанови. Однак з дослідження її змісту вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за «керування транспортним засобом, водій не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ ».

Крім того необхідно зауважити, що у п.8 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додано відео з БК-00115. Однак дане відео суду не надано. У наданому суду відео вказана назва - DSJX3ВІ115_ВІ0115.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до приписів ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції), ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній редакції), предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних правовідносин.

Таким чином, обов'язковою ознакою рішень, дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

В силу ч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У свою чергу, особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, наділена правом оскарження зазначеної постанови.

Тобто не дії відповідача, а його рішення у формі постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності породжує для позивача певні правові наслідки і має обов'язковий характер.

У даному випадку поліцейським за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, винесено оскаржувану постанову від 01.01.2019 року, якою і притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Отже дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 241-246, 250, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Юхно Владислава Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Юхно Владислава Сергійовича серії НК № 493215 від 01 січня 2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Кобеляцький районний суд Полтавської області до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Суддя