Справа № 809/1109/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2521/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

Святецького В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року (прийняте у м. Івано-Франківську суддею Остап'юком С.В.) в адміністративній справі № 809/1109/18 за позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати незаконним рішення управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (далі - УСЗН Калуської РДА) від 10.01.2018 про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та зобов'язати повторно розгляну заяву від 28.07.2016 про призначення держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області зобов'язано УСЗН Калуської РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 28.07.2016 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, проте відповідач на виконання цього рішення суду 10.01.2018 прийняв рішення про припинення виплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з 01.07.2016.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило УСЗН Калуської РДА, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права та без урахування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 13.12.2017 у справі №345/2949/17 відповідачем розглянуто заяву позивача від 28.07.216 та 10.01.2018 прийнято рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у зв'язку з неподанням заявником всіх необхідних документів.

На цю апеляційну скаргу позивач подала відзив, у якому вказала, що скаржник доводить законність свого рішення про відмову в наданні соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, хоча фактично ним було прийнято рішення про припинення виплати державної соціальної допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, 28.07.2016 ОСОБА_2 звернулася до УСЗН Калуської РДА із заявою про призначення їй державної допомоги як малозабезпеченій сім'ї повторно та надала відповідний пакет документів.

29.08.2016 УСЗН Калуської РДА прийнято рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї з підстав неподання довідок про склад сім'ї та довідок з місця проживання чоловіка та сина.

Постановою Калуського міськрайонного суду від 07.11.2016, яка набрала законної сили 14.02.2017, рішення відповідача від 29.08.2016 визнано незаконним та зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.07.2016 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

На виконання рішення суду після повторного розгляду відповідачем заяви від 28.07.2016 УСЗН Калуської РДА прийнято рішення від 20.04.2017 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї у зв'язку з відсутністю довідки про склад сім'ї.

30.01.2017 позивач знову звернулася із черговою заявою про призначення допомоги на новий термін. Проте, рішенням відповідача від 02.03.2017 їй також відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї із тих самих підстав.

13.12.2017 постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за №345/2949/17, яка набрала законної сили 25.12.2017, визнано незаконним рішення УСЗН Калуської РДА№ 31162 від 20.04.2017 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї ОСОБА_2 та зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2від 28.07.2016 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Визнано незаконним рішення УСЗН Калуської РДА № 10485 від 02.03.2017 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї ОСОБА_2 та зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 30.01.2017 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

На виконання постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за №345/2949/17, відповідачем 07.02.2018 прийнято рішення про призначення соціальної допомоги відповідно до заяви позивача від 30.01.2017, а згідно заяви від 28.07.2016 відповідачем 10.01.2018 прийнято рішення про припинення виплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї з 01.07.2016.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що відсутність реєстрації місця проживання членів сім'ї позивача чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 не може бути підставою для обмеження права на отримання соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім'ї, тому рішення відповідача від 10.01.2018 за №301233 про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї є протиправним.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

У правовідносинах, що виникли в цій адміністративній справі відповідач 10.01.2018 припинив позивачу виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї відповідно до заяви від 28.07.2016 з тих самих підстав, що й у справах за №№ 345/3459/16-а та 345/2949/17, рішення у яких набрало законної сили, і як наслідок встановлені судовим рішенням обставини не доказуються при розгляді цієї адміністративної справи.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

З наведеного видно, що за результатом розгляду поданої заяви відповідач може прийняти тільки рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні. А рішення про припинення виплати можливо прийняти тільки тоді, коли така допомога вже призначена.

За таких обставин, рішення відповідача від 10.01.2018 за №301233 про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, яке прийняте на виконання рішення суду про зобов'язання повторно розглянути заяву позивача від 28.07.2016 про призначення держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям є протиправним.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним рішення відповідача від 10.01.2018 за №301233 про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та необхідності зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.07.2016 про призначення держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, оскільки відповідачем неналежно виконано рішення суду.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та розглянув справу відповідно до заявлений позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно із статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що відносини щодо призначення ОСОБА_2 держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям неодноразово були предметом спору у судах. За результатами розгляду цих спорів, судами винесені рішення, які набрали законної сили.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на те, що при повторному розгляді заяви щодо призначення ОСОБА_2 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям йому необхідно урахувати висновки судів викладені у рішеннях, які набрали законної сили і стосуються призначення ОСОБА_2 держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та не допустити неналежного виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року в адміністративній справі № 809/1109/18- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький