Справа № 804/886/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року

м. Дніпро

справа № 804/886/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року (суддя – Єфанова О.В., повний текст рішення складено 02.07.2018р.) у справі №804/886/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ТОВ «Завод монтажних виробів» звернулося до суду з позовом в якому, з урахування уточнень, просило:

- визнати неправомірними дії Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області щодо встановлення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 4,5822 га (кадастровий номер :09:089:0039) за адресою: вул. Гаванська, буд. 16, м. Дніпропетровськ, наданої у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» за договором оренди від 08.04.2005р. згідно з витягом від 04.12.2013 року із застосуванням коефіцієнту функціонального використання у розмірі 1,2 (землі промисловості) до всієї площі земельної ділянки;

- скасувати рішення Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, видане у формі витягу від 04.12.2013 року з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 4,5822 га (кадастровий номер :09:089:0039) за адресою: вул. Гаванська, буд. 16, Дніпропетровськ, наданої у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» за договором оренди від 08.04.2005 року;

- зобов'язати Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області зробити перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 4,5822 га (кадастровий номер :09:089:0039) за адресою: вул. Гаванська, буд. 16, м. Дніпропетровськ, наданої у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» за договором оренди від 08.04.2005 року, на підставі чого надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, використавши коефіцієнт функціонального використання (Кф) - до частини земельної ділянки 1,2 (землі промисловості), а до іншої частини 0,1 (інші відкриті (незабудовані) землі в межах населеного пункту), внести відповідні зміни в Державному земельному кадастрі

України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що нормативну оцінку земельної ділянки, яка була надана підприємству в оренду за договором оренди від 08.04.2005 року, здійснено в порушення Порядку №18/15/11, не на підставі технічної документації на дану земельну ділянку та технічної інвентаризації, що призвело до необґрунтованого підвищення орендної плати у зв’язку із застосуванням підвищеного коефіцієнту Кф.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду фактично мотивовано обґрунтованістю застосування коефіцієнту Кф 1,2 при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача на умовах договору оренди, оскільки такий коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (землі промисловості) відповідає як умовах укладеного договору так і затвердженій нормативно грошовій оцінці земель м.Дніпропетровська.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з’ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що по-перше: судом першої інстанції не було задоволено клопотання про зупинення провадження до розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду у подібних правовідносинах (справа №823/902/17). По-друге, судом не було вирішено клопотання про призначення судової експертизи, яка безпосередньо має відношення до предмету спору, оскільки для надання оцінки правомірності оскарженого рішення відповідача, необхідно встановлення того, яка площа земельної ділянки зайнята будівлями та спорудами та яка площа не вкрита забудовою. Від вказаних обставин, на думку позивача, залежить правильність визначення коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки. Крім цього, позивач посилається на те, що встановлення збільшеного коефіцієнту Кф-1,2 до всієї площі орендованої земельної ділянки, порушує права підприємства, оскільки збільшує розмір орендної плати. Позивач вказує на те, що оскільки коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності, то при визначенні грошової оцінки землі необхідно виходити із доходу, який ця земля дає або може дати. З цих підстав, позивач вказує на те, що земельна ділянка, яка фактично задіяна у виробництві та земельна ділянка, на якій відсутні будь-які забудови, мають різну прибутковість, а отже при визначенні коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки відповідач повинен був врахувати вказані обставини. З цього приводу позивач вказує на те, що лише частина спірної земельної ділянки зайнята будівлями, а саме 1,5643 га, в той час, як решта – 3,0179га. це інші угіддя. Таки чином, за позицією позивача, при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідач мав би застосувати коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки 1,2 – землі промисловості та 0,1 – інші відкриті (незабудовані) землі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до п. 2 рішення сесії Дніпропетровської міської ради від 16.02.2005 року №201/25 «Про передачу земельної ділянки по вул. Гаванській, 16 в оренду Відкритому акціонерному товариству «Завод монтажних виробів», , по фактичному розміщенню виробничо-складських будівель та споруд» Дніпропетровська міська рада вирішила затвердити матеріали земельно-кадастрової інвентаризації, розроблені МКП «Земград», і передати земельну ділянку площею 4.5822 га (кадастровий номер :09:089:0039) в оренду строком на двадцять п'ять років Відкритому акціонерному товариству «Завод монтажних виробів» по фактичному розміщенню виробничо-складських будівель та споруд за адресою: вул. Гаванська, 16, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.10.5 (підприємства іншої промисловості) визначити орендну плату за користування цією земельною ділянкою у розмірі земельного податку, який обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства.

08.04.2005 року на виконання рішення міської ради від 16.02.2005 року № 201/25 між ТОВ «Завод монтажних виробів» та Дніпропетровською міською радою був укладений договір оренди землі (надалі - Договір оренди землі), який в подальшому був у встановленому порядку зареєстрований державним реєстратором Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за №07 від 22.04.2005 року.

Згідно п.п. 4.1., 4.2. Договору оренди землі річна орендна плата змінюється з нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки без внесення змін до договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору оренди землі та довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 14.03.2005 року (додаток до Договору) нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становить 7428104,86 грн.

Відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 676 від 14.03.2005 визначено:

- площа земельної ділянки – 4,5822 га;

- коефіцієнт Км2 - 1,08;

- сукупний коефіцієнт Км3 - 1,03;

- коефіцієнт Кф - 1,20;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 7428104,86 грн.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий №:09:089:0039, який виданий Управлінням Держземагентства у м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області 04.12.2013 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 31080225,93 грн., при цьому коефіцієнт Км2 - 2,02; сукупний коефіцієнт Км3 - 0,94; коефіцієнт Кф - 1,20.

Нормативна грошова оцінка згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: вул. Гаванська, буд. 16, м. Дніпропетровськ, який виданий Управлінням Держземагентства у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 04.12.2013 року, визначалася на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпропетровська, затвердженої Рішенням Дніпропетровської міської ради № 5/26 від 26.12.2007р.

Не погоджуючись із застосування коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф-1,2) при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка зазначена у

витягу від 04.12.2013 року, позивач звернувся із позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що фактично спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок наступному.

Позиція позивача полягає у тому, що із витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.12.2013р. вбачається, що вся площа земельної ділянки кваліфікована як землі під забудовою, натомість згідно матеріалів технічної інвентаризації лише частина спірної земельної ділянки зайнята будівлями, а саме 1,5643 га, в той час як решта 3,0179 га інші угіддя. Таким чином, на думку позивача, до частини земельної ділянки площею 3,0179 га необхідно застосувати коефіцієнт Кф 0,1 - інші відкриті (незабудовані) землі, а до іншої частини у розмірі 1,5643 га застосувати коефіцієнт Кф 1,2 – землі промисловості. За позицією позивача такий підхід буде відповідати Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затверджений Наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук 27.01.2006р. № 18/15/21/11, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2006 року за №388/12262 (далі – Порядок №18/15/21/11), яким, зокрема, визначено те, що коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Позиція відповідача фактично полягає у тому, що визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки врегульовано Законом України «Про оцінку землі» та Порядком №18/15/21/11. При цьому, Управління не наділено повноваженнями щодо здійснення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Визначення коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки здійснюється згідно з Інструкцією з заповненням державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Дерземкомстату України від 05.11.1998року №377 (надалі - Інструкція), відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

З огляду на суть спірних правовідносин між сторонами, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтями 20,23 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних ресурсів.

Механізм визначення нормативної грошової оцінки земель, на час видання спірно Витягу, був врегульований Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженим спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 N18/15/21/11 (чинний до 01.01.2017р.)

Пунктом 3.1 цього Порядку визначено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Згідно з пунктом 3.5 Порядку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), враховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Відповідно до додатку №1 Порядку коефіцієнт 1,2 застосовується до земель промисловості.

Щодо доводів позивача про необхідність визначення коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки з урахуванням її частини, яка зайнята забудовою та яка незабудована, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до аб. 3 п.3.5 спільного Порядку N18/15/21/11 коефіцієнт функціонального використання для земельних ділянок змішаного використання визначається як середньозважене (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання окремих частин земельної ділянки змішаного використання. Підставою для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання є виключно затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою.

Таким чином, на час видання спірного Витягу, єдиною правовою підставою для визначення різних Кф відносно окремих частин земельної ділянки, є затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою.

Оскільки, станом на час видання спірного Витягу до відповідача не надходила жодна документація із землеустрою, яка б свідчила про проведення інвентаризації земельної ділянки з метою застосування різних коефіцієнтів функціонального користування, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав стверджувати про неправомірність дій відповідача у спірних правовідносинах, а отже і про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи та дослідивши позицію позивача щодо неправомірності дій відповідача у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі №804/886/17 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 31.01.2019р.

Повне судове рішення складено 01.02.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк