Справа № 826/14538/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2019 року 16:03 № 826/14538/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом ОСОБА_1
до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправною та скасування постанови №56871962 від 30.07.2018

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1, в якому позивач просив суд «…визнати протиправним та скасувати постанову Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2018 року №56871962».

Позовні вимоги мотивовано посиланнями на приписи п. 2 ч.1 ст. 5 КАС України, ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», уведення позивача у стан правової невизначеності та відсутністю підстав для відкриття виконавчого провадження, з огляду на скасування виконавчого документу судом.

Відповідачем заперечень на позов та матеріалів виконавчого провадження не надано, представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Судом не було залучено до участі у справі в якості третіх осіб Головне управління Державної фіскальної служби в місті Києві та Раду бізнес - омбудсмена з огляду на відсутність обставини можливого порушення прав та охоронюваних Законом інтересів вищезазначених осіб рішенням, прийнятим у даній справі.

Судом не задовольняється заява позивача про винесення окремої ухвали щодо невиконання відповідачем вимог ухвали суду. При цьому, суд виходить з принципу диспозитивності судового процесу та наслідків ненадання відзиву, встановлених частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2018 року старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скляренко Надією Олександрівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56871962.

У відповідності до даної постанови, державний виконавець, розглянувши заяву про примусове виконання рішення вимоги №Ф-27264-17У, виданої 04.05.2018р. Головним управлінням ДФС у м.Києві про стягнення коштів на користь держави в розмірі 2112грн. з позивача.

В даній постанові зазначено про те, що документ вступив в законну силу (набрав чинності) 16.07.2018р.

При цьому, позивач стверджує про отримання даного листа 27 серпня 2018 року, натомість, відповідачем даних тверджень позивача не спростовано.

Як вбачається з матеріалів справи, не заперечується сторонами та підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2018 року у справі № 826/3920/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві було визнано протиправними та скасовано, зокрема, вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) №27264-17 від 04.05.2018 року.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначене рішення суду від 14.06.2018р. набрало законної сили 12.10.2018р.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до визначення, наведеного в оскаржуваній постанові про те, що документ вступив в законну силу (набрав чинності) 16.07.2018р.

При цьому, суд виходить з того, що, згідно з вимогами частини четвертої статті 25 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (абзац десятий частини четвертої статті 25).

Отже, суд вважає доведеним під час розгляду даної справи, що відповідачем було відкрито виконавче провадження на підставі документу, який не відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, зокрема, рішення інших державних органів та рішення Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Статтею 4 вищезазначеного Закону встановлено вимоги до виконавчого документа, та зазначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем правомірності прийняття ним оспорюваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідачем не було надано суду доказів наявності виконавчого документа та його відповідності вищезазначеним вимогам, встановленим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, позивачем наведені обґрунтовані посилання щодо невідповідності виконавчого документа таким вимогам, які відповідачем, в свою чергу, не спростовані.

З огляду на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_1) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві №56871962 від 30.07.2019р.

3. Витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. відшкодувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (м Київ, вул.Гната Юри, 9, код 34999049).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 30.01.2019.

Суддя С.К. Каракашьян