Справа № 0940/1338/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№857/2961/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Мельничук Б.Б.

з участю представника позивача Захаріїва Б.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу №30 «Ангар» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №0940/1338/18, винесене головуючим суддею Тимощук О.Л., справа розглянута в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, у м. Івано-Франківську, за адміністративним позовом Гаражно-будівельного кооперативу №30 «Ангар» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Івано-Франківської області міської ради Солов'я Володимира Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Гаражно - будівельний кооператив №30 «Ангар» (надалі, також - позивач), 26.07.2018, звернувся в суд з позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - Соловя В.В. про визнання протиправним та скасування рішення №32208941 від 03.11.2016, з підстав його неправомірності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке належить позивачу на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012. Протиправність прийняття державним реєстратором такого рішення полягає в том, що в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду відсутня імперативна вказівка про скасування такої державної реєстрації. Натомість, Львівський апеляційний адміністративний суд, в постанові від 12.09.2012, послався на приписи Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухове майно, яким також передбачено, що для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1. Враховуючи те, що у відповідності до пп. 3.5.2 п. 3.5 розділу ІІІ Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухове майно, реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо із заявою про державну реєстрацію прав звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до положення, позивач повинен був відмовити у скасуванні запису про право власності, так як до нього звернулася неналежна особа - ТзОВ «УкрБіл-авто», оскільки ТзОВ «УкрБіл-авто» не є власником, іншим правонабувачем, стороною правочину, у яких виникло речове право.

Рішенням Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, зокрема Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Тимчасового положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідач прийнятті рішення покликався на п. 42 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011р. №1141. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012р., на підставі якої прийнято рішення державним реєстратором, не скасовувалось рішення державного реєстратора про внесення змін до запису Державного реєстру прав, тому підстав для скасування запису про право власності позивача у відповідача не було. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, надіслані на його адресу повістки повернулись на адресу суду із відміткою поштового відділення про причини невручення «за закінченням встановленого терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що за позивачем 16.09.2010, Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на акумуляторну та відкритий склад МОП за адресою: АДРЕСА_1, на підстав свідоцтва про право власності від 13.09.2010 р.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 в адміністративній справі №2а-3501/11/0970 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрБіл-авто» до Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» про зобов'язання вчинити дії по скасуванню реєстрації права власності за ВАТ «Агромаш» та всі подальші реєстрації права власності на акумуляторну та відкритий склад МОП, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, третя особа на стороні відповідача - Гаражно-будівельний кооператив № 30 «Ангар», апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу № 30 «Ангар» задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.02.2012 року по справі № 2а-3501/11/0970 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрБіл-авто» до Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» задоволено частково. Зобов'язано Обласне комунальне підприємство «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» прийняти рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрБіл-авто» про скасування державної реєстрації права власності на акумуляторну та відкритий склад МОП, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог розділу ІІІ Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Вказаною постановою також встановлено, що право власності на акумуляторну та відкритий склад МОП, було зареєстроване за ВАТ «Агромаш» на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.05.2010 по справі № 21/33, яким за ВАТ «Агромаш» було визнано право власності на вказані об'єкти нерухомості. Вказане рішення було скасоване постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2011, яка набрала законної сили. ВАТ «Агромаш» відчужило вказані об'єкти нерухомості ОСОБА_4 (договір купівлі-продажу від 30.06.2010 № 1885), який в свою чергу передав їх як пай Гаражно-будівельному кооперативу № 30 «Ангар» (протокол загальних зборів учасників від 20.07.2010 року № 1-10).

Вищезазначена постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 не оскаржувалася та набрала законної сили.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.11.2013 в адміністративній справі №2а-3501/11/0970, замінено сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2a-3501/11/0970, виданого 16.11.2012 Івано-Франківським окружним адміністративним судом про зобов'язання Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» прийняти рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрБіл-авто» про скасування державної реєстрації права власності на акумуляторну та відкритий склад МОП, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог розділу III Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно - Обласне комунальне підприємство «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» на Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ вул. Незалежності, 9).

Вказана ухвала суду набрала законної сили 26.11.2013, що підтверджується довідкою від 12.10.2016 р.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - Соловієм В.В., на підставі: заяви про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; квитанції №77 від 31.10.2016; довіреності товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбіл-Авто» від 14.07.2016; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбіл-Авто»; статуту товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Білоруського підприємства «Укрбіл-Авто» від 24.11.2008; постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 в адміністративній справі №2а-3501/11/0970; ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.11.2013 в адміністративній справі № 2а-3501/11/0970; відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав від 03.11.2016 №72227135; інфомації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №72227220 від 03.11.2016, прийнято рішення за №32208941 від 03.11.2016 скасувати запис про право власності/внести запис про скасування державної реєстрації права власності за номером 11310269 розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстровим номером 01 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб визначений законом

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі, також - Закон № 1952), Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно затверджене Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5) ( z0582-10 ), зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за №157/6445, чинне на момент виникнення спірних правовідносин (надалі, також - Тимчасове положення), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р, №1141, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі, також - Порядок №1141).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що предметом розгляду у даній справі є виключно перевірка правомірності прийняття відповідного рішення державним реєстратором, а саме, чи було в державного реєстратора достатньо правових підстав для скасування запису про право власності на акумуляторну та відкритий склад МОП за адресою: АДРЕСА_1.

Як слідує з матеріалів справи, встановлено судом та не заперечується апелянтом, підставою для прийняття оскарженого рішення державним реєстратором слугувала постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012, якою зобов'язано прийняти рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрБіл-авто» про скасування державної реєстрації права власності на акумуляторну та відкритий склад МОП, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог розділу ІІІ Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції станом на 12.09.2012, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно із статтею 129-1 Конституцій України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до пункту 3.1 Тимчасового положення, з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд. Реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи для проведення державної реєстрації прав, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав; відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно.

Первинний набувач права власності на акумуляторну та відкритий склад МОП, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 - ВАТ «Агромаш» втратив його на підставі рішення Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2011 р. тому відповідно правочини та реєстраційні дії щодо визначеного майна в користь третіх осіб, в силу вимог частини другої статті 26 Закону №1952, підлягають скасуванню. Вказані обставини встановлені в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Таким чином, відповідач, як правонаступник в частині повноважень Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» володів достатніми правовими підставами для здійснення скасування державної реєстрації права власності на акумуляторну та відкритий склад МОП, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів апеляційного судку погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що посилання позивача про те, що відповідач повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації прав товариству з обмеженою відповідальністю «Укрбіл-Авто», на підставі підпункту 3.5.2 Тимчасового положення є помилковими, оскільки такий заявник визначений безпосередньо постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 із покладенням обов'язку на Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації прийняти рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрБіл-авто» про скасування державної реєстрації права власності на акумуляторну та відкритий склад МОП, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог розділу ІІІ Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 набрала законної сили, тому суд не може надавати правової оцінки способу захисту порушеного права Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрБіл-авто», визначеного судом в адміністративній справі №2а-3501/11/0970.

На момент проведення скасування запису про право власності діяв Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141.

Згідно з пунктом 41 Порядку №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

З урахуванням наведеного вище суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб визначений законом, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що доводи апелянта зводяться фактично до тлумачення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012р., яка відповідачем виконана невірно, оскільки в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду відсутня імперативна вказівка про скасування такої державної реєстрації, проте на даний час суд неправі надавати оцінку та тлумачити вказану постанову з урахуванням її виконання.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення відповідача, апеляційний суд вважає, що таке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності не дають підстави вважати, що рішення відповідача є протиправним чи прийняті відповідачем необґрунтовано, без дотриманням вимог законів України, тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу №30 «Ангар» - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №0940/1338/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 01.02.2019р.