Справа № 480/4723/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 р. Справа №480/4723/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соколова В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить:

1. Визнати дії ГУ ПФУ у Сумській області щодо зменшення розміру пенсії з 82 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку ОСОБА_1 протиправними.

2. Зобов'язати ГУ ПФУ у Сумській області провести перерахунок пенсії з 13 серпня 2004 року, виплатити недораховане та виплачувати надалі пенсію ОСОБА_1 у розмірі 82 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Сумській області. Після звільнення з військової служби у 2004 році відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" йому була призначена пенсія, основний розмір якої склав 77% грошового забезпечення за 29 років вислуги. У квітні 2018 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії, виходячи із розміру 70% грошового забезпечення.

Позивач зазначає, що відповідач протиправно застосував норми ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" для перерахунку його раніше нарахованої пенсії, оскільки дана норма застосовується виключно при призначенні пенсії та не підлягає застосуванню під час перерахунку пенсії, призначеної за нормами, чинними на момент звільнення позивача та призначення йому пенсії. Крім того, перерахунок пенсії позивача може бути проведено виключно на підставі ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Також позивач посилався на п. "а" ч.1, ч.2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( у редакції, чинній на час звільнення зі служби та призначення пенсії) та вважав, що розмір грошового забезпечення, з якого повинна нараховуватися йому пенсія, повинна складати 82%, а не 77% як було зазначено вище.

Відповідач у відзиві (а.с. 37-38) заперечував проти задоволення позову та зазначив, що позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У квітні 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Перерахунок проведено з урахуванням чинної на момент його проведення редакції статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача у розмірі 82% сум грошового забезпечення.

У відповіді на відзив (а.с.37-38) позивач із доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву не погодився та зазначив, що він помилково посилався у позовній заяві на норми пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими передбачено підвищення відсотків грошового забезпечення тільки у разі звільнення у відставку за віком або за станом здоров'я і вважає за необхідне здійснювати перерахунок його пенсії виходячи з 77% відсотків від суми грошового забезпечення. Вважає, що відповідач порушив його право на отримання пенсії у повному розмірі внаслідок підміни понять "призначення пенсії" і "перерахунок пенсії", чим порушив права та законні інтереси позивача та просив судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 21.12.2018 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Після звільнення з військової служби у 2004 році відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу була призначена пенсія за вислугу років, основний розмір якої склав 77% грошового забезпечення за 29 років вислуги.

У квітні 2018 року на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ГУ ПФУ в Сумській області здійснило перерахунок пенсії позивача, виходячи із розміру 70% грошового забезпечення.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про проведення перерахунку пенсії виходячи із 77% від грошового забезпечення, у відповідь на яку отримав лист від 19.10.2018 №2291/Ж-11, з якого позивачу стало відомо, що перерахунок його пенсії здійснено на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи із розміру 70% грошового забезпечення (а.с.24).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з п. "а" ст. 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ, в редакції, що діяла на дату призначення позивачу пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, яким максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43 Закону № 2262-ХІІ).

Згідно із Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" від 27.03.2014 № 1166-VІІ (далі по тексту - Закон №1166-VІІ), який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, а саме цифри "80" замінили на цифри "70".

Таким чином, Законами №3668-VІ та №1166-VІІ були внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, щодо розміру відсотку грошового забезпечення з якого розраховується розмір пенсії.

При цьому, слід звернути увагу, що ні положеннями Закону України №1166-VІІ, ні положеннями Закону №2262-XII не передбачено проведення після 01.04.2014 перерахунку раніше призначених пенсій, виходячи з нового (зменшеного) відсотку відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зазначає, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, встановлені ст. 63 Закону № 2262-XII.

Тому, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

21 лютого 2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 (далі по тексту - Постанова №103), пунктом 3 якої, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України постановив: перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року; виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Тобто, вказаний нормативно-правовий акт став підставою для перерахунку пенсії позивачу.

Необхідно відмітити, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення №5-рп/2002).

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Також, у Рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 Конституційний Суд зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі №686/12623/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений зі служби у 2004 році, пенсія йому призначена у розмірі 77% грошового забезпечення за 29 років вислуги. У квітні 2018 року позивачу було здійснено підвищення призначеної пенсії, однак перерахунок пенсії відповідачем проведено виходячи із розміру 70% грошового забезпечення на підставі ч. 3 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", внаслідок чого розмір пенсійного забезпечення позивача зменшився на 7%.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, зменшення максимального обсягу пенсії у відсотках при її перерахунку не може застосовуватися для зменшення встановленого законом на момент первісного її призначення чи досягнутого пізніше максимального обсягу пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Так, зі змісту Листа ГУ ПФУ у Сумській області від 19.10.2018 №2291/Ж-11 (а.с.24) вбачається, що основний розмір пенсії позивача після перерахунку складає 70%, а повинен складати 77%. При цьому при проведенні перерахунку відповідач керувався нормою, яка застосовується виключно при призначенні пенсії, та не підлягає застосуванню при проведенні перерахунку раніше призначених пенсій в силу чинності норми про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст. 58 Конституції України).

Таким чином, з вини органу Пенсійного фонду України позивачем не отримано 7% розміру пенсії, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, здійснюючи виплату пенсії позивачу з вилученням з неї 7% грошового забезпечення, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання дій ГУ ПФУ в Сумській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 77% до 70% при проведенні перерахунку раніше нарахованої пенсії ОСОБА_1 протиправними та зобов'язання здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії в розмірі 77% грошового забезпечення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії в розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У відповіді на відзиви позивач зазначив, що ним помилково було визначено 82% відповідних сум грошового забезпечення для перерахунку пенсії і розрахунок має бути проведений в розмірі 77%. За своєю природою відповідь на відзив не є уточненням позовних вимог.

При цьому, як було зазначено вище, ОСОБА_1 набув право на отримання пенсії в серпні 2004 року за вислугу років (29 років) в розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення. Тому, перерахунок пенсії має бути здійснено саме в розмірі 77% грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог виплачувати надалі пенсію, суд зазначає, що це є вимогами наперед, оскільки порушеним правом позивача є зменшення на 7% розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії, а тому достатнім та допустимим для поновлення порушеного права позивача є зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. за квитанцією №0.0..1 від 19.12.2018 (а.с.4).

Таким чином позивачу необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 262-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) щодо зменшення розміру пенсії з 77 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) з 01.01.2018 у розмірі 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Соколов