Справа № 815/1123/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1123/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування рішення та наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати рішення відповідача від 15 вересня 2017 року №51 та наказу від 15 вересня 2017 року №55.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що 25 листопада 2010 року позивачем було укладено договір № 115 з ТОВ «Область координат» та ТОВ «Главбуд» згідно якого, ТОВ «Область кординат» надало позивачу, як Інвестору право здійснення забудівлі дільниці 320 кв.м (освоєння земельної дільниці) під розміщення Модуля (надалі об'єкт нерухомості), а інвестор зобов'язався сплатити кошти у розмірі 10300 доларів США. Пунктом 5 договору встановлено, що ТОВ «Область кординат» після закінчення будівництва здійснює державну реєстрацію прав власності Інвестора в державному реєстрі прав на нерухоме майно, на відповідний об'єкт нерухомості.

Земельна ділянка (її частина) на якій здійснювалося будівництво Модуля перебуває в користуванні у ТОВ «Главбуд» на підставі договору Оренди земельної ділянки від 30 листопада 2007 року зареєстрований в державному реєстрі земель від 30 листопада 2007 року №30, згідно згаданого договору оренди - цільове призначення для організації зони відпочинку рибалок «Човнової станції», договором оренди передбачається будівництво комплексу відповідних будівель і споруд.

На підставі зазначеного договору та дозвільних документів на земельній ділянці були збудовані ангар для човна та будівля човнової станції. На виконання умов договору № 115 позивачем сплачені кошти в повному обсязі.

07 березня 2017 року ТОВ «Главбуд» на виконання зобов'язань по договору № 115 зареєструвало в ДАБІ Одеської області Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до 1-3 категорії складності, а саме об'єкту нерухомості із дерев'яного брусу загальною площею 77.8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1. Декларація № ОД 95 Як зазначено з тексту декларації будівельні роботи по будівництву «Човнової станції» виконувалися зокрема ТОВ «ГЛАВБУД» на підставі Дозволу на початку будівельних робіт виданий Інспекцією ДАБК № 196.

В зв'язку з тим, що на момент оформлення документів адреса: АДРЕСА_1 була вже зареєстрована, ТОВ «Главбуд» звернулося до Голови Удобненської сільської ради з клопотанням щодо надання, об'єкту нерухомості котрий передається позивачу, іншої адреси: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Удобненська сільска рада, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_2

05 квітня 2017 року рішенням Удобненської сільської ради присвоєно адресу вказаному об'єкту нерухомості: АДРЕСА_2

Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, відповідно до Порядку №553, на підставі наказу №249-П від 11 вересня 2017 року, направлення на здійснення позапланової перевірки №1237 від 11 вересня 2017 та на підставі листа Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 30.06.2017 № 3049 було проведено позапланову перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з будівництва зони відпочинку рибалок «Човнової станції» на відстані 170 метрів від Маякського мосту, на правому березі р. Дністер на території Білгород-Дністровського району, Одеської області, замовник будівництва - ТОВ «Главбуд».

Під час перевірки з виїздом на місце за адресою: на відстані 170 метрів від Маякського мосту на правому березі р. Дністер на території Білгород-Дністровського району Одеської області, встановлено, що орендарем землі ТОВ «Главбуд» код ЄДРПОУ - 25050789 виконуються будівельні роботи а саме: будуються з газобетону одно та двоповерхові дачні будинки на землях рекреаційного призначення.

Відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр) відсутня реєстрація дозвільних документів на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою.

Виходячи з вищевикладеного, орендарем землі ТОВ «Главбуд», код ЄДРПОУ - 25050789 самовільно виконуються будівельні роботи за адресою: на відстані 170 метрів від Маякського мосту на правому березі р. Дністер на території Білгород-Дністровського району Одеської області.

За результатами перевірки складено відповідний акт складений за результатами позапланового заходу державного нагляду (контрою) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №1237, протокол про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2017 та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15 вересня 2017 з терміном усунення до 15 листопада 2017 року.

На підставі зазначених документів Департаментом винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 163/1015- 05/1-8981 від 29 вересня 2017 до ТОВ «Главбуд» та накладено штраф в розмірі 60624,00 грн., передбачений статтею 2 частиною 2 пункту 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Також, окрім вищезазначених обставин було встановлено, що Департаментом було зареєстровано декларацію «Про готовність об'єкта до експлуатації» № ОД 95 від 07 березня 2017 року з будівництва зони відпочинку рибалок «Човнової станції» на відстані 170 метрів від Маякського мосту, на правому березі р. Дністер на території АДРЕСА_1, замовник будівництва - ТОВ «Главбуд».

Відповідно до пункту 11 вищевказаної декларації вказано, що документом який дає право на виконання будівельних робіт є дозвіл на виконання робіт від 12 березня 2006 року №196, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області, однак, відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Інспекцією було утворено лише 12 грудня 2007 року. Отже, вказана інформація щодо дозвільного документу є недостовірною.

В подальшому (в березні 2018 року) позивачем було отримано наведене рішення відповідача від 15 вересня 2017 року№51 яким було прийнято рішення про скасування Декларації ОД 95 про готовність до експлуатації об'єкта розташованого за адресою за адресою:АДРЕСА_1.

З тексту даного документу вбачається, що під час проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою Одеська область, Б-Дністровський район, Удобненська сільска рада, встановлено факт подання Замовником будівництва - ТОВ «Главбуд» недостовірних даних, що зазначені у декларації про готовність до експлуатації об'єкта нерухомості, стосовно відсутності документа який надає право виконувати будівельні роботи. На підставі даних обставин вирішено скасувати декларацію про готовність до експлуатації об'єкта який належить до 1-3 категорії складності зареєстрованої 07 березня 2017 року.

На підстав наведеного рішення відповідачем був прийнятий наказ №55 від 15 вересня 2017 року, згідно якого наказано вважати скасованою декларацію про готовність до експлуатації об'єкта нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні прозову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту подання замовником будівництва недостовірних даних, зазначених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, в частині наявності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

Колегія суддів не спростовуючи вказані висновки суду першої інстанції та не досліджуючи спірні правовідносини по суті, зазначає наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &?г;…&?к; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частина 1 стаття 4 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З наведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб'єкта владних повноважень не обов'язково є підставою ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб'єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої зазначеної статті).

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб'єктом владних повноважень та суб'єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою Одеська область, Б-Дністровський район, Удобненська сільска рада, встановлено факт подання Замовником будівництва - ТОВ «Главбуд» недостовірних даних, що зазначені у декларації про готовність до експлуатації об'єкта нерухомості, стосовно відсутності документа який надає право виконувати будівельні роботи. На підставі даних обставин вирішено скасувати декларацію про готовність до експлуатації об'єкта який належить до 1-3 категорії складності зареєстрованої 07 березня 2017 року.

З огляду на зазначене, відповідачем був прийнятий наказ №55 від 15 вересня 2017 року, згідно якого наказано вважати скасованою декларацію про готовність до експлуатації об'єкта нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка і була правовою підставою для набуття позивачем у власність спірного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1 частина 1 стаття 238 КАС України).

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що дані спірні правовідносини не належать до юрисдикції адміністративного судочинства, натомість, можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, в тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Наведені висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23 травня 2018 року справа №802/233/16-а.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовані норми процесуального права, а тому, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про закриття провадження по справі.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування рішення та наказу - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2, що дані спірні правовідносини можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.