Справа № 582/1590/18
Суддя: Петен Я. Л.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/4/19
Справа № 582/1590/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Петен Я.Л.,

за участі секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, с. Чемоданівка, Недригайлівського району Сумської області, до поліцейського СРПП Недригайлівського відділення поліції Роменського ВП ГУНП в Сумській області старшого сержанта поліції Босенка Віталія Володимировича, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови серії ДП18 № 066178 у справі про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Недригайлівського районного суду Сумської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до поліцейського СРПП Недригайлівського відділення поліції Роменського ВП ГУНП в Сумській області старшого сержанта поліції Босенка Віталія Володимировича, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови серії ДП18 № 066178 у справі про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2018 року.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 30.11.2018 він на власному автомобілі марки «Москич 412» д.н. НОМЕР_1, приїхав на ринкову площу в смт. Недригайлів, припаркувавши автомобіль навпроти будівлі, де раніше було розташовано приміщення «Брокбізнесбанку», по вул. Незалежності, 9. Коли приблизно о 14 год. він повернуся до свого автомобіля, то побачив, що поряд стояв місцевий житель ОСОБА_3, який повідомив, що власним автомобілем марки «КІА» пошкодив у його автомобілі переднє крило, коли виїздив заднім ходом від свого господарства. Через дану подію вони викликали поліцію. По приїзду поліцейських дане питання було вже узгоджено, але поліцейський Босенко В.В. склав на нього постанову про притягнення його до відповідальності за те, що він припаркував свій автомобіль у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Вважає дану постанову незаконною, оскільки, раніше він завжди ставив свій автомобіль на тому ж місці, але ніякого дорожнього знаку там не було. Вважає, що його незаконно встановили місцеві жителі, щоб під їх господарствами не паркували автомобілі в ринкові дні. Однак, інспектор не взяв до уваги його пояснення та склав постанову. На підставі викладеного, просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №066178 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесену старшим сержантом поліції Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП України в Сумській області Босенко В.В. 30.11.2018, а також просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього ззакрити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності (а.с.14).

Старший сержант поліції Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП України в Сумській області Босенко В.В., відповідач по справі, у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає (а.с.20).

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що стосовно позивача відповідачем, 30.11.2018 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 0066178, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 30.11.2018 о 14.40 год. в смт. Недригайлів по вул. Незалежності, керуючи автомобілем, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Стаття 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст

та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами

місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться (ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Статтею 19 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що основними обов'язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

За змістом ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об'єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах).

Положеннями ст. 7 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення виконання вимог законодавства та рішень центральних органів виконавчої влади з питань дорожнього руху і його безпеки; розробка, затвердження та виконання місцевих програм безпеки дорожнього руху; створення позабюджетних фондів для додаткового фінансування заходів щодо безпеки дорожнього руху; організація та контроль за діяльністю підприємств з питань дорожнього руху і його безпеки; сприяння створенню на території відповідного населеного пункту підприємств і організацій для надання платних послуг, пов'язаних з підготовкою та підвищенням кваліфікації водіїв, технічним обслуговуванням і ремонтом транспортних засобів; сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об'єктами сервісу; прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; сприяння організації та здійсненню медичної допомоги потерпілим у дорожньо-транспортних пригодах та інших заходів щодо медичного забезпечення безпеки дорожнього руху; проведення серед різних соціально-вікових груп населення профілактичних заходів щодо безпеки дорожнього руху; навчання населення Правил дорожнього руху; здійснення заходів щодо профілактики дитячого дорожньо-транспортного травматизму.

Згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Фінансування місцевих програм з благоустрою населених пунктів проводиться за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів. Фінансування державних програм благоустрою населених пунктів та програм з благоустрою об'єктів, які перебувають у державній власності, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених рунктів» передбачено, що елементами (частинами) об'єктів благоустрою є, зокрема, технічні засоби регулювання дорожнього руху.

Згідно п. 8.12 Правил дорожнього руху України забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

На запит суду виконавчий комітет Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області надав довідку, згідно якої рішення про надання дозволу фізичній чи юридичній особі на встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» в смт. Недригайлів по вул. Незалежності, 9, виконавчим комітетом не приймалося, а, крім того, відповідно до «Схеми дислокації дорожніх знаків та організації безпеки руху на селищних вулицях та дорогах в смт Недригайлів, Сумська область» у вказаному місці не передбачено встановлення дорожнього знаку ПДР 3.34.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин справи, враховуючи, що дорожній знак, за порушення вимог якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлений самовільно і рішення уповноваженими органами щодо його встановлення не приймалось, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 229, 243 -246, 250, 255, 257-263, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, с. Чемоданівка, Недригайлівського району Сумської області, до поліцейського СРПП Недригайлівського відділення поліції Роменського ВП ГУНП в Сумській області старшого сержанта поліції Босенка Віталія Володимировича, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови серії ДП18 № 066178 у справі про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2018 року, - задовольнити.

Постанову серії ДП18 № 066178 від 30 листопада 2018 року, винесену поліцейським СРПП Недригайлівського відділення поліції Роменського ВП ГУНП в Сумській області старшим сержантом поліції Босенком Віталієм Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду, відповідно до ст. 286 КАС України, може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України від 15.12.2017, до другого апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення суду складено 28 січня 2019 року (27 січня 2018 року - вихідний).

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Я. Л. Петен