Справа № 1340/5318/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4244/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року про закриття провадження у справі №1340/5318/18 (суддя Мричко Н.І., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державного виконавця Бонковської Дарії Олександрівни про скасування постанови про накладення штрафу від 29.10.2018 року ВП №57074198.

Ухвалою від 29 листопада 2018 року Львівський окружний адміністративний суд закрив провадження у справі з тих підстав, що вказана вище постанова про накладення штрафу підлягає оскарженню в порядку господарського судочинства до Господарського суду Львівської області.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі позивач вказує на помилкове тлумачення судом першої інстанції норм ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та правову позицію Верховного Суду щодо вибору та застосування норм права до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується, що 05.10.2018 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бонковською Д.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 57329673 з приводу примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2689/16 від 11.12.2017.

Згідно з вказаною постановою, боржника у виконавчому провадженні - ОСОБА_1 зобов'язано демонтувати дерев'яні павільйони площами 80,50 кв.м та 17,00 кв.м й літні майданчики 17,80 кв.м та 115,00 кв.м у парковій зоні по АДРЕСА_1. Вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

29.10.2018 державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу (ВП № 57329673). Штраф в розмірі 1700,00 грн накладений на боржника - ОСОБА_1 за невиконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2689/16 від 11.12.2017.

Позивач, не погодившись із постановою про накладення штрафу від 29.10.2018 ВП № 57329673, оскаржила таку до суду.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження в адміністративній справі, керувався тим, що таку слід розглядати в порядку господарського судочинства, оскільки оскаржувана постанова винесена державним виконавцем за невиконання рішення Господарського суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 ГПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження№ № 1404-VIII від 02.06.2016, згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що Закон № 1404-VIII встановив спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо накладення штрафу, згідно з яким відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів і повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

При цьому слід зазначити, що вказаний вище спеціальний порядок оскарження встановлено саме Законом № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016. А тому саме з 5 жовтня 2016 року справи про оскарження постанов державного виконавця щодо накладення штрафів повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Наведені обставини в своїй сукупності під час прийняття процесуального рішення залишилися поза увагою суду першої інстанції і, як наслідок, останній дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження в адміністративній справі.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 та від 28 листопада 2018 року у справі №14-448цс18.

Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є обов'язковими підставами для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 320, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року про закриття провадження у справі №1340/5318/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 30.01.2019.