Справа № 548/2001/16-а
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2001/16-а
Провадження №2-а/548/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко М.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за об"єднаними позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області про визнання незаконним скасування рішення 12 сесії ОСОБА_3 міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_4 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області в особі міського голови ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії ОСОБА_3 міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 ; ОСОБА_6 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області в особі міського голови ОСОБА_5 при третіх особах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії ОСОБА_3 міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_9 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області в особі ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 20.09.2016 року №223 та №172, рішення 12-сесії ОСОБА_3 міської ради від 24.06.2016 року №320, рішення 64-сесії ОСОБА_3 міської ради від 20.01.2015 року №5,

в с т а н о в и в :

В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває вищевказана справа.

У судовому засіданні 24 січня 2019 року вирішувалося питання про доцільність закриття провадження щодо частини вимог у справі, а саме - в частині оскарження рішень виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №188 від 11.08.2016 року та №223 від 20.09.2016 року оскільки в них не йде мова про право, що підлягає судовому захисту.

Представник позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ОСОБА_10 при вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_1 при вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Полтавської області ОСОБА_11 прохав закрити провадження у справі,- в частині оскарження рішень виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №188 від 11.08.2016 року та №223 від 20.09.2016 року.

Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження у даній справі щодо частини вимог слід закрити, оскільки в цій частині справа не підсудна цьому суду з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішеннями виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №188 від 11.08.2016 року та №223 від 20.09.2016 року затверджено акти комісії по визначенню збитків власнику землі про визначення збитків нанесених відповідачу позивачами внаслідок користування земельними ділянками.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч. 3 ст. 157 Земельного кодексу України встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що відповідач ОСОБА_3 міська рада Полтавської області, вважаючи, що відповідачами завдано їй, як органу місцевого самоврядування збитків у вигляді неодержаних доходів, мала право та повноваження скласти акти про визначення збитків нанесених відповідачу позивачами, а також затвердити їх відповідними рішеннями.

Водночас ч. 1 ст. 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що повноваження відповідача обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішень виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №188 від 11.08.2016 року та №223 від 20.09.2016 року. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, два вищевказані оскаржувані рішення не створюють жодних правових наслідків для позивачів, а тому не можуть порушувати їх права чи інтереси.

При розгляду даної справи суд взяв до уваги постанову ОСОБА_12 Верховного Суду від 12 грудня 2018 року №802/2474/17-а (К/9901/55094/18).

Так, при розгляді справи №802/2474/17-а (К/9901/55094/18) провадження №11-1081апп18 ОСОБА_12 Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2017 року №210/5803/13-а, оскільки рішення органу місцевого самоврядування про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, а тому воно не може бути предметом спору.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому, ОСОБА_12 Верховного Суду зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах ОСОБА_12 Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

З огляду на викладене ОСОБА_12 Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним та скасування рішення Виконкому про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права."

Таким чином, суд дійшов висновку, що вищевказані два спірні рішення не створюють жодних правових наслідків для позивачів, а тому не можуть порушувати їх права чи інтереси, а відтак у спірних взаємовідносинах відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, провадження у справі №548/2001/16-ав частині оскарження рішень виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №188 від 11.08.2016 року та №223 від 20.09.2016 року слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 238, 293-295 КАС України, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року суд, -

УХВАЛИВ :

Закрити провадження у справі за об"єднаними позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області про визнання незаконним скасування рішення 12 сесії ОСОБА_3 міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_4 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області в особі міського голови ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії ОСОБА_3 міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 ; ОСОБА_6 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області в особі міського голови ОСОБА_5 при третіх особах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії ОСОБА_3 міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_9 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області в особі ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 20.09.2016 року №223 та №172, рішення 12-сесії ОСОБА_3 міської ради від 24.06.2016 року №320, рішення 64-сесії ОСОБА_3 міської ради від 20.01.2015 року №5, - в частині оскарження рішень виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №188 від 11.08.2016 року та №223 від 20.09.2016 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повна ухвала складена 28.01.2019 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна