Справа № 0940/1424/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 січня 2019 року

Київ

справа №0940/1424/18

провадження №К/9901/69086/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась у відмові включити до його вислуги років для призначення пенсії стажу роботи в органах Державної податкової адміністрації з 24.06.1997 по 08.03.2000 та зобов'язання відповідача зарахувати до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 24.06.1997 по 08.03.2000.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом першої інстанції вказану справу відповідно до статті 12 КАС України віднесено до справ незначної складності, що в свою чергу підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом оскарження у цій справі є визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась у відмові включити до його вислуги років для призначення пенсії стажу роботи в органах Державної податкової адміністрації з 24.06.1997 по 08.03.2000 та зобов'язання відповідача зарахувати до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 24.06.1997 по 08.03.2000.

Враховуючи наведене, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновків, що дана справа в розумінні КАС України є такою, що може бути віднесена судом до категорії справ незначної складності та розглянута в порядку спрощеного провадження.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що подана ним касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та має виняткове значення для скаржника.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту «а» та «в» пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її, а предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно чи винятково значимих.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І.Л. Желтобрюх