Справа № 1140/3214/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року справа № 1140/3214/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до Управління про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Водночас, просив зобов'язати відповідача надати згаданий дозвіл.

У позовній заяві зазначає, що Управління незаконно відмовило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Управління заперечило щодо задоволення позову, надавши відзив на нього (а.с.26-29).

Пояснило, що бажана позивачем земельна ділянка входить до переліку тих, котрі виставлені на земельні торги.

Водночас, зазначило, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не є рішенням, а тому не свідчить про порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати у власність земельну ділянку.

26 листопада 2018 року суд прийняв ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.2-3).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 03 вересня 2018 року до Управління надійшла заява позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9637 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області (а.с.13).

Разом із заявою ОСОБА_1 надав графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.14).

19 вересня 2018 року Управління прийняло наказ про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах (а.с.17-18).

У переліку земельних ділянок зазначена земельна ділянка площею 34 га, до якої входила земельна ділянка, яку прагнув отримати у власність позивач (а.с.41-42).

24 вересня 2018 року (в межах строку визначеного законом) Управління відмовило позивачу у задоволенні заяви, оскільки земельна ділянка, на яку він претендує, включена до переліку земельних ділянок, котрі виставлені на земельні торги (а.с.15).

28 січня 2019 року Управління повідомило суд, що бажана позивачем земельна ділянка включена до переліку тих, які виставлені на земельні торги (а.с.41-42).

Управління повідомило, що на земельні торги виставлена земельна ділянка площею 34 га, яка входила у земельну ділянку площею 39,424 га, відомості про які зберігаються у Державному земельному кадастрі (далі - Кадастр).

Розбіжність у площі земельної ділянки пояснило тим, що на час прийняття рішення про продаж права на земельні ділянки на торгах частина земель виділена і передана громадянам у власність, а відомості про це не внесено до Кадастру (а.с.18-19).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, відмовляючи у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, відповідач керувався приписами статей 134, 136 ЗК України.

Приписами частини 1 статті 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Приписами частини 3 статті 136 ЗК України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

На час звернення ОСОБА_1 до Управління земельну ділянку, на яку він претендував, не включили до переліку земельних ділянок, котрі виставлені на земельні торги.

Спірну земельну ділянку включили до згаданого переліку лише через 16 днів з дня отримання звернення позивача.

Отже, перебуваючи у процедурі вирішення заяви позивача, Управління прийняло рішення (включення земельної ділянки для продажу права на неї на торгах), яке стало підставою відмови у її задоволенні.

Таке управлінське рішення суд оцінює, як намагання віднайти спосіб (створити підстави) щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Законні ж підстави щодо відмови у задоволенні заяви, як правило, повинні існувати до її подання.

Приписами частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши цю норму права, суд зробив висновок, що відмова Управління у наданні дозволу має юридичне значення, оскільки прийнята в межах строку, який встановлено законом (місячний строк).

На час подання заяви в Управління не існувало законних підстав стосовно відмови у її задоволенні.

Земельна ділянка, яку прагнув отримати у власність позивач, не була обтяжена жодним сервітутом, а її розмір не перевищує максимально-допустимої величини, котра встановлена законом (пункт «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України).

У даному випадку предметом судового розгляду є рішення Управління, а не бездіяльність.

Такий висновок обумовлений тим, що відповідач відмовив у задоволенні заяви у строк, який встановлено законом.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що рішення Управління про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 прийнято не на підставі (у спосіб), що визначено Конституцією України та ЗК України, та недобросовісно.

Це ж є ознакою його протиправності відповідно до приписів пунктів 1 та 5 частини 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до приписів частини 2 статті 9 КАС України суд має право для ефективного захисту прав позивача вийти за межі вимог, визнавши протиправним рішення відповідача.

Таким чином, суд визнає протиправним і скасовує рішення Управління та зобов'язує його повторно розглянути заяву ОСОБА_1

Рішення Управління про включення земельної ділянки, на яку претендує позивач, до переліку земель, право на котрі підлягають продажу на земельних торгах, не є перешкодою належного розгляду заяви відповідно до приписів статті 118 ЗК України.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 704,80 грн. і їх належить стягнути з відповідача, оскільки суд задовільнив другу вимогу з певною особливістю.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області від 24 вересня 2018 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 03 вересня 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 03 вересня 2018 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей