Справа № 303/6688/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2773/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Мукачівської міської ради на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2018 року (головуючого судді Довжанин В.М.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево о 11 год. 58 хв. повний текст рішення складено 20.09.2018 у справі № 303/6688/17 2а/303/114/18 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 23.11.2017 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради в якому просив визнати протиправним та скасувати пп. 1.5 пункту 1 рішення відповідача №256 від 27.12.2016 року «Про перейменування назви вулиць, провулків, площ міста Мукачева» в частині перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Виконавчий комітет Мукачівської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

До апеляційного суду подано відзив представника позивача на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача ОСОБА_4 заперечив доводи апеляційної скарги просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник скаржника Савицька І.Т. в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у ній, просила рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області від 27 грудня 2016 року №356 «Про перейменування назви вулиць, провулків, площ міста Мукачева» вирішено: зокрема перейменувати АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1, виданого повторно міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 20 квітня 2005 року вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_7.

16 квітня 2006 року за підписом міського голови Петьовка В.В. за активну меценатську діяльність та значну благодійну допомогу громаді міста Мукачева присвоєно ОСОБА_1 звання «Почесний громадянин міста Мукачево» (а.с.6).

З копії Протоколу №4 засідання комісії з питань збереження історичної спадщини, найменування та перейменування вулиць, встановлення пам'ятних знаків у місті Мукачево при виконавчому комітету Мукачівської міської ради від 26 грудня 2016 року, вбачається, що 26 грудня 2016 року в порядок денний ставилося питання «Про перейменування вулиць міста Мукачева відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та національно-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», оскільки в місті залишились вулиці, які підпадають під «декомунізацію», а також ті, які запропоновані для перейменування під час обговорення даного питання у ЗМІ , серед яких АДРЕСА_1. Комісія постановила винести дане питання на розгляд виконавчого комітету Мукачівської міської ради і рекомендувати присвоїти вищевказані назви.

Відповідно до Експертного висновку №056/213-2 Українського бюро лінгвістичних експертиз від 10 липня 2018 року, записи прізвища ОСОБА_2 (свідоцтво про народження запис ОСОБА_6), ОСОБА_2 (свідоцтво про одруження, запис ОСОБА_2; паспорт громадянина США, 2013 р., запис ОСОБА_2; паспорт громадянина США, 2017 р., запис ОСОБА_2), РБК (свідоцтво про зміну імені, запис ОСОБА_2) і РБКН (паспорт громадянина Угорщини, запис ОСОБА_2; свідоцтво про зміну імені, запис ОСОБА_2) у документах, наданих для експертизи - є ідентичними.

Згідно Довідки №519 наданої Директором Мукачівського міського комунального підприємства «Мукачівводоканал» Федорняк І.Д. від 25 травня 2018 року, з якої вбачається, що ділянка АДРЕСА_2-АДРЕСА_3 (від АДРЕСА_4 до АДРЕСА_5 (парна сторона), від АДРЕСА_6 до АДРЕСА_7 (непарна сторона). Довжина мережі 333, діаметром 300 мм (а.ц.)). Проект виконано в 1990 році замовник проекту ММКП «Мукачівводоканал». Рішення МВК №186 від 10 жовтня 1990 року, технічні умови №127 від 28 листопада 1990 року. Ділянка від АДРЕСА_8 до АДРЕСА_9, Довжина мережі 87 м., діаметр 315 мм. (ПВХ). Проект виконано в 2017 році, замовник проекту ММКП «Мукачівводоканал», виконавець робіт ТзОВ «ТРБС», технічні умови№126 від 27 липня 2017 року. Фінансування згідно рішення 29-ї сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання від 06 липня 2017 року №731 та 33-ої сесії від 30 листопада 2017 року.

Згідно книги «Творці історії Мукачева», видавництва «Патент» за 2011 року, з вмістом фотокарток, на який зображений, зокрема, ОСОБА_2 серед керівництва міста та у колі інших почесних громадян міста (а.с.90-92).

Відповідно до копії Листа за № 557 виданого начальником архівного відділу виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Лабош О. від 25 травня 2018 року вбачається, що у рішенні виконкому, розпорядженнях міського голови, рішеннях міської ради за 1992 рік інформації про реєстрацію Статуту Мукачівського міського благодійного фонду ім. ОСОБА_1 - не виявлено; у рішеннях міської ради за 2006 рік інформації про присвоєння звання Почесного громадянина ОСОБА_1 - не виявлено (а.с.95).

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Частиною 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» від 24.05.2012 №4865-VI (далі - Закон №4865-VI), питання, пов'язані з приведенням раніше присвоєних об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій у відповідність з вимогами Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Згідно частини 5 статті 3 Закону №4865-VI встановлено, що імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об'єктам права власності лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу. Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону №4865-VI, встановлено, що імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій можуть присвоюватися - юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, об'єктам права власності, які належать фізичним особам, а також об'єктам права власності, зазначеним у частині третій цієї статті. Частині 3 вказаної статті встановлено, що у цьому Законі під об'єктами права власності також розуміються: 1) літальні апарати, річкові та морські судна, об'єкти космічної діяльності; 2) сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости.

Відповідно до статті 5 Закону №4865-VI, питання про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій порушується суб'єктами, зазначеними у статті 7 цього Закону, шляхом підготовки ними подання про присвоєння імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону №4865-VI, подання про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події готується у разі - присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події скверам, бульварам, вулицям, провулкам, узвозам, проїздам, проспектам, площам, майданам, набережним, мостам - сільським, селищним, міським головою.

Пунктом 7 частини 1 статті 8 Закону №4865-VI встановлено, що імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій юридичним особам та об'єктам права власності присвоюють - сільські, селищні, міські ради - юридичним особам, майно яких перебуває у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, та об'єктам права власності, які за ними закріплені, а також вулицям, провулкам, проспектам, площам, паркам, скверам, бульварам, узвозам, проїздам, майданам, набережним, мостам.

Таким чином, що рішення про присвоєння об'єкту права власності, зокрема, вулицям, імен (псевдонімів) фізичних осіб повинно прийматися міською радою з метою увічнення пам'яті про осіб, які внесли вагомий вклад у боротьбу за незалежність, розбудову Української держави, підтримання міжнародного миру і безпеки, зміцнення міжнародного авторитету України; або здійснили героїчний вчинок, звершення в ім'я Батьківщини; або зробили значний особистий внесок у розвиток науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя. Таке рішення приймається на підставі подання суб'єктів та лише після смерті фізичної особи, ім'ям якої має бути названо вулицю, і, як правило, присвоюється ім'я тієї фізичної особи, діяльність якої була пов'язана з об'єктом права власності, якому це ім'я присвоюється. Крім того, присвоєння назви об'єкту права власності відбувається лише після проведення громадського обговорення.

Постановою Кабінету Міністрів України за №989 від 24 жовтня 2012 року «Про затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, об'єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» (далі - Порядок), дія якого поширюється на суб'єктів, що готують подання про присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, визначених статтею 7 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій».

В пункті 2 Порядку зазначено, що громадське обговорення проводиться з метою залучення представників громадськості до розгляду пропозицій щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та врахування їх думки під час прийняття відповідного рішення. Участь у громадському обговоренні можуть брати фізичні та юридичні особи, а також громадські об'єднання, що не є юридичними особами.

Згідно пункту 3 Порядку організатори громадського обговорення самостійно визначають форми його проведення (конференція, форум, громадські слухання, засідання за круглим столом, збори, зустрічі, теле- або радіодебати, Інтернет-конференція, електронна консультація) виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей.

Відповідно до пункту 4 Порядку Громадське обговорення передбачає:

1) оприлюднення інформаційного повідомлення про проведення громадського обговорення, що містить відомості про: найменування організатора громадського обговорення; найменування юридичної особи, якій пропонується присвоїти ім'я фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події; ім'я фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події, що пропонується присвоїти юридичній особі, та обґрунтування такої пропозиції; суб'єктів, що внесли пропозицію щодо присвоєння юридичній особі імені фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події; строк, місце, час проведення заходів з громадського обговорення, акредитації представників засобів масової інформації, реєстрації учасників; поштову адресу та (або) адресу електронної пошти, номер телефону, строк і форму для подання пропозицій (зауважень); місцезнаходження та (або) адресу електронної пошти, номер телефону організатора громадського обговорення, за якими можна отримати консультації з питання, що винесено на громадське обговорення; прізвище та ім'я особи, визначеної відповідальною за проведення громадського обговорення; строк і спосіб оприлюднення результатів громадського обговорення;

2) опрацювання організаторами громадського обговорення висловлених пропозицій (зауважень) щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та проведення аналізу поданих пропозицій (зауважень);

3) узагальнення та оприлюднення результатів громадського обговорення.

Відповідно до пункту 5 Порядку рішення про проведення громадського обговорення приймається його організатором з урахуванням вимог, установлених Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», і повинно містити питання, що виноситься на громадське обговорення, строк його проведення, перелік заходів, які планується здійснити у рамках такого обговорення, та відповідальних осіб. Строк проведення громадського обговорення обчислюється з дня оприлюднення відповідного інформаційного повідомлення і повинен становити не менш як два місяці. Інформаційне повідомлення про проведення громадського обговорення органами державної влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим оприлюднюється ними на власному офіційному веб-сайті. Інформаційне повідомлення про проведення громадського обговорення іншими суб'єктами оприлюднюється ними на власному офіційному веб-сайті або в інший прийнятний спосіб.

Згідно пункту 6 Порядку пропозиції (зауваження) учасників громадського обговорення подаються у письмовій чи усній формі, надсилаються електронною поштою із зазначенням прізвища, імені, по батькові та адреси особи, яка їх подає, у строк, передбачений в інформаційному повідомленні про проведення громадського обговорення, але не менш як протягом 30 днів з дати опублікування повідомлення про його проведення. Пропозиції (зауваження) реєструються організатором громадського обговорення. Юридичні особи подають пропозиції (зауваження) у письмовій чи електронній формі із зазначенням їх найменування та місцезнаходження. Анонімні пропозиції (зауваження) не реєструються і не розглядаються.

Відповідно до пункту 7 Порядку організатор громадського обговорення не зобов'язаний перевіряти достовірність інформації про фізичних або юридичних осіб, яка міститься у поданих ними відповідно до пункту 6 цього Порядку документах.

Пункт 8 Порядку встановлює, що у ході проведення конференцій, форумів, громадських слухань, засідань за круглим столом, зборів, зустрічей з громадськістю у рамках громадського обговорення ведеться протокол, у якому фіксуються всі пропозиції (зауваження). Для проведення громадського обговорення у формі електронної консультації використовується офіційний веб-сайт, на якому розміщуються відомості, передбачені абзацами другим - п'ятим, сьомим - десятим підпункту 1 пункту 4 цього Порядку.

А пункт 9 Порядку вказує, що організатор громадського обговорення протягом 14 днів після закінчення строку подання пропозицій (зауважень) узагальнює їх та готує звіт, у якому зазначаються найменування організатора, зміст питання, що виносилося на громадське обговорення, інформація про осіб, які взяли участь в обговоренні порушеного питання, а також узагальнений аналіз пропозицій (зауважень), що надійшли під час проведення громадського обговорення. Пропозиції (зауваження), отримані в ході проведення громадського обговорення, оприлюднюються у спосіб, за допомогою якого було оприлюднене інформаційне повідомлення про проведення громадського обговорення.

А тому посилання скаржника на скріншот, який міститься в матеріалах справи на аркуші 46, такий не відповідає вказаному Порядку, та не може вважатися чинним громадським обговоренням.

Згідно Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в України та заборону пропаганди їхньої символіки» за № 595-VIII від 14 липня 2015 року, в якому вказано, що символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає - назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов'язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з'їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов'язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури) (пункт є).

Статтею 2 цього Закону визначено, що Комуністичний тоталітарний режим 1917 - 1991 років в Україні визнається злочинним і таким, що здійснював політику державного терору, яка характеризувалася численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, депортацій, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з етнічних, національних, релігійних, політичних, класових, соціальних та інших мотивів, заподіянням моральних і фізичних страждань під час застосування психіатричних заходів у політичних цілях, порушенням свободи совісті, думки, вираження поглядів, свободи преси та відсутністю політичного плюралізму, та у зв'язку з цим засуджується як несумісний з основоположними правами і свободами людини і громадянина. Націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарний режим визнається в Україні злочинним і таким, що здійснював політику державного терору, яка характеризувалася численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з расових, етнічних мотивів, порушенням свободи совісті, думки, вираження поглядів, свободи преси та відсутністю політичного плюралізму, та у зв'язку з цим, спираючись на встановлені Нюрнберзьким міжнародним військовим трибуналом 1945 - 1946 років факти, засуджується як несумісний з основоположними правами і свободами людини і громадянина.

Відповідачем не надано суду жодних письмових доказів, що назва вулиці в честь ОСОБА_1 підпадає під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в України та заборону пропаганди їхньої символіки».

Згідно із статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 22.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та Законів України.

Статтею 24 Закону №280/97-ВР передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими Законами, які не повинні суперечити положенням цього ж Закону.

Відповідно до статті 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно статті 11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Закону №280/97-ВР встановлено, що територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов'язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 25 Закону №280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Так, пунктом 41 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема - прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до статті 37 Закону №280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: 1) підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту; 2) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2016 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради винесено Рішення №356 «Про перейменування назви вулиць, провулків, площ міста Мукачево», згідно якого виконавчий комітет Мукачівської міської ради вирішив: Перейменувати наступні вулиці міста Мукачева: пункт 1.1 - АДРЕСА_10 на АДРЕСА_10; пункт 1.2 АДРЕСА_11 на АДРЕСА_11; пункт.1.3 - АДРЕСА_12 на АДРЕСА_12; пункт 1.4 АДРЕСА_13 на АДРЕСА_13; пункт 1.5 АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1; пункт 1.6 АДРЕСА_14 на АДРЕСА_14; пункт 1.7 - АДРЕСА_15 на АДРЕСА_15; пункт 1.8 АДРЕСА_16 на АДРЕСА_16; пункт 1.9 АДРЕСА_17 на АДРЕСА_17; пункт 1.10 АДРЕСА_18 на АДРЕСА_18.

Колегія суддів дійшла висновку, що не відповідає вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україна» в межах оскарження позивачем підпункт 1.5 пункту 1 рішення відповідача №256 від 27.12.2016 року «Про перейменування назви вулиць, провулків, площ міста Мукачева» в частині перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1, оскільки питання, яке прийняте даним рішення не відноситься до компетенції виконавчого комітету міської ради, а до міської ради.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 16 квітня 2006 року за активну меценатську діяльність та значну благодійну допомогу громаді міста Мукачево, за підписом міського голови Петьовка В.В. присвоєно звання «Почесний громадянин міста Мукачево». 2011 року в місті Ужгород редакцією «Патент» видано книгу «Творці історії Мукачева», в якій у розділі «Почесні громадяни Мукачева» міститься прізвище, ім'я та по батькові» - ОСОБА_2. Навіть сам факт, що вулицю названо іменем батька позивача - АДРЕСА_1 свідчить про те, що внесок для міста він зробив, і участь у громадському житті міста брав. У свою чергу, скаржником не надано суду письмові докази, які саме підстави стали для того, щоб АДРЕСА_1 перейменувати на АДРЕСА_1. Суд погоджується з доводами позивача, що виконавчий комітет Мукачівської міської ради, прийнявши рішення за № 356 від 27 грудня 2017 року про перейменування назви вулиці ОСОБА_1, порушив право позивача на повагу до свого приватного та сімейного життя, оскільки така безпідставна та неправомірна зміна назви вулиці, яка названа іменем батька - ОСОБА_1, зачіпає інтереси сім'ї ОСОБА_2.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Передбачений статтею 8 Конвенції захист поширюється також і на ім'я особи, Європейський суд з прав людини визнав застосування статті 8, пов'язаної як з приватним, так і сімейним життям, до спорів щодо імен та прізвищ осіб. У справі «Бургхарц проти Швейцарії» рішення від 22.02.1994 суд відзначив, що прізвище особи як засіб ідентифікації особи та її зв'язку із своєю родиною стосується її приватного та сімейного життя. Той факт, що суспільство та держава мають інтерес у врегулюванні використання прізвищ, не означає виключення цієї дотичності, оскільки ці аспекти публічного права є сумісними з приватним життям, яке розуміється як таке, що певною мірою включає у себе право на встановлення та розвиток стосунків з іншими людьми у контексті професійної, ділової та іншої діяльності.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради підлягає до задоволення. Мотивація, яка наведена у апеляційній скарзі, не дає адміністративному суду апеляційної інстанції підстави для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції та првальне вирішення справи.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Мукачівської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2018 року у справі №303/6688/17 2а/303114/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 01.02.2019