Справа № 160/9802/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2019 року Справа № 160/9802/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -
26.12.2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2, в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.02.2018 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, згідно довідки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у №Б-с/912, №Б-с/912-1, №Б-с/912-2, №Б-с/912-3, №Б-с/912-4, №Б-с/912-5, №Б-с/912-6 від 23.08.2018 року;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на підставі ч.3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 року здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, починаючи з 01.02.2018 року із розрахунку заробітної плати на підставі довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с/912, №Б-с/912-1, №Б-с/912-2, №Б-с/912-3, №Б-с/912-4, №Б-с/912-5, №Б-с/912-6 від 23.08.2018 року, з урахуванням різниці яка вже була виплачена у цей період.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.09.2018 р. вона звернулась до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії щомісячного довічного грошового утримання надавши довідки Дніпропетровської ТУ ДСА в Дніпропетровській області про заробітну плату судді на відповідній посаді з 01.01.2018 року. Відповідачем відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі ч.3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а саме, при перерахунку грошового утримання, неправильно визначено розмір виплат, чим порушено права ОСОБА_1
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/9802/18 передана судді Віхровій В.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи № 160/9802/18 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
21.01.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідачем повідомлено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Позивач належним чином звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення перерахунку пенсії щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», проте довідка яка була надана для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці №7-225-с від 10.08.2018 року не відповідає вимогам чинних нормативних актів. Також, відповідач зазначає, що перерахунок позивачу грошового утримання було проведено саме з 01.08.2018 року, оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року №2415-VІІІ набрав чинності з 22.07.2018 року, отже законних підстав для проведення перерахунку з 01.02.2018 року не має.
21.01.2019 р. відповідачем через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду на вимогу суду подано копію пенсійної справи ОСОБА_1
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
08.09.2016 р. відповідно до Постанови Верховної Ради України №1515-VIII ОСОБА_1 звільнено з посади судді у відставку з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
26.09.2016 р. Наказом №97-о Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 відраховано зі штату Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідно до вказаного Наказу останнім днем роботи є 23.09.2016 року та проведено розрахунок за відпрацьований час та невикористані відпустки за період роботи. Стаж роботи визначено у розмірі 23 роки 06 місяців 14 днів.
З 27.09.2016 р. ОСОБА_1 відповідно до її заяви, призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
28.09.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2018 р., надавши зазначену Довідку та аналогічні їй від за 01.02.2018 р., 01.03.2018 р., 01.04.2018 р., 01.05.2018 р., 01.06.2018 р., 01.07.2018 р.
Таким чином, спірним в даному випадку є дата, з якої має бути проведено перерахунок позивачу з урахуванням положень Закону України від 15.05.2018 № 2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав».
Інших підстав відмови в проведенні перерахунку відповідачем не зазначено.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VIII у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.12.2015 року визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.
У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Згідно з п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 року було встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.
Законом України від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" внесено зміни до абзацу 2 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (Відомості Верховної Ради України, 2017 року, № 2, ст. 25) слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".
Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600,00 гривень.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.
Отже, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн., а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.
Пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою ПФУ України № 3-1 від 25.01.2008 року визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.
Таким чином, відповідач повинен був здійснити перерахунок довічного грошового утримання позивача з 01.02.2018 року, оскільки розмір суддівської винагороди змінено з 01.01.2018 року.
Посилання відповідача на те, що Законом України від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності з 22.07.2018 року, тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено з 01.08.2018 року, оскільки відповідно до ст.58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі судом до уваги не приймається з оглядом на те, що норми цього закону містять темпоральні застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600,00 грн., а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Конституційний Суд України у рішенні від 08.06.2016 № 4-рп/2016 зазначив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).
Гарантуючи незалежність суддів, держава зобов'язується її забезпечити, зокрема, через матеріальний і соціальний захист, що включає гарантію виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.
У Рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 Конституційний Суд України охарактеризував щомісячне довічне грошове утримання як особливу форму соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання суддів, у тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді; щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага; особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування (абзаци п'ятий, шостий, сьомий пункту 7 мотивувальної частини).
За таких обставин, позивач має право на перерахунок пенсії з 01.02.2018 р., з чого, серед іншого, слідує висновок, що відповідач, відмовляючи позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного забезпечення судді у відставці, діяв протиправно. А відтак позовна вимога 1 підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд вважає належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 245 КАС України, є саме зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 КАС України.
Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
З огляду на встановлення судом протиправності дій органу пенсійного фонду щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд приходить до висновку про задоволення похідної вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, починаючи з 01.02.2018 року із розрахунку заробітної плати на підставі довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с/912, №Б-с/912-1, №Б-с/912-2, №Б-с/912-3, №Б-с/912-4, №Б-с/912-5, №Б-с/912-6 від 23.08.2018 року, з урахуванням різниці яка вже була виплачена у цей період.
А відтак позовна вимога 2 підлягає задоволенню.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За наведених обставин у сукупності, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що на переконання суду матиме наслідком дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Відповідно до ст.ст. 132, 139 КАС України, з огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на перерахунок пенсії з огляду на вимоги законодавства, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 1409,60 грн. належить стягнути у повному обсязі на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити;
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2, в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.02.2018 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, згідно довідки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у №Б-с/912, №Б-с/912-1, №Б-с/912-2, №Б-с/912-3, №Б-с/912-4, №Б-с/912-5, №Б-с/912-6 від 23.08.2018 року;
Зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на підставі ч.3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 року здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.02.2018 року із розрахунку заробітної плати на підставі довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с/912, №Б-с/912-1, №Б-с/912-2, №Б-с/912-3, №Б-с/912-4, №Б-с/912-5, №Б-с/912-6 від 23.08.2018 року, з урахуванням різниці яка вже була виплачена у цей період.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1409,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 28.01.19

Суддя В.С. Віхрова

З оригіналом згідно

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун