Справа № 160/96/19
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2019 року Справа № 160/96/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Скупейко І.М.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Ковальової Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпріадміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -
04 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач) із позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - відповідач) з вимогами про:
-визнання протиправним та скасування рішенняДніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від29.10.2018р. №UA110000/2018/000046/2;
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивачем відповідно до положень законодавства України подано електронну митну декларацію №UA110160/2018/004436 від 17.10.2018 р. для митного оформлення транспортного засобу - легковий автомобіль марки JAGUAR, модельF-PACE, білого кольору, номер кузову/VIN - НОМЕР_1, робочий об'єкт двигуна 2000куб.см., дата виготовлення - 01.12.2017 р. Продавець автомобіля, компанія VEHICLEFLEETSOLOTIONSINC, Канада, з урахуванням технічного стану автомобіля оцінила його у 14 200,00 канадських доларів, що підтверджується інвойсом №775445 від 23.07.2018 р. Проте, відповідачем безпідставно поставлено під сумнів даний інвойс. Для підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості, позивачем як декларантом були надані додаткові документи, зокрема, висновок експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу. За твердженням позивача, висновок митного органу щодо неможливості співставлення задекларований позивачем автомобіль з автомобілем, який зазначений у розрахунку компанії VEHICLEFLEETSOLOTIONSINC, не є обґрунтованим та не може бути підставою для коригування заявленої митної вартості. Позивач вважає, що надані до митного оформлення товару документи до декларації належним чином підтверджували заявлену вартість товару. У зв'язку з чим, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартостіта картка відмови протиправні, суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила в задоволенні позовних вимог відмовити, пояснивши свою позицію наступним. При перевірці поданої ОСОБА_3 митної декларації №UA110160/2018/004436 від 17.10.2018 р. та документів, долучених до декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний транспортний засіб. Так, інвойс №775445 датується 23.07.2018 р., в той же час свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 датується 24.08.2018. Таким чином, дати видачі документів не кореспондується між собою, тобто інвойс виданий раніше, ніж свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. До того ж, інвойс не містить ідентифікаційних ознак автомобіля, який вже був у користуванні, наприклад показник одометра. Також, в інвойсі не зазначено тип двигуна та робочий об'єм циліндрів. За відсутності цієї інформації неможливо здійснити ідентифікацію зазначеного рахунка-фактури із зазначеним товаром, а також обчислення митної вартості транспортного засобу. Крім того, декларантом не надано коносаменту, відповідно до якого автомобіль повинен бути відвантажений на судно, чим порушено ст. 335 Митного кодексу України. Не надано і жодного іншого документа на підтвердження перевезення транспортного засобу. Таким чином, є незрозумілим, яким та на підставі яких документів автомобіль марки JAGUAR потрапив з Канади на митну територію України - пункт митного контролю п/п «Ягодин-Дорогуст». Не обґрунтовано декларантом і відносини із ймовірним перевізником ОСОБА_4 У зв'язку із викладеним, рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що оскаржуються позивачем,цілком обґрунтовані, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що не погоджується з доводами відповідача, оскільки відзив не містить заперечень щодо наведених позивачем обставин та правих підстав позову. Представник позивача посилався на положення ст. 53 Митного кодексу України та зауважив, що у відповідача не було законних підстав для витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості, що здійснюється лише у випадку наявності обґрунтованого сумніву у правильності визнання митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми та такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Щодо різних дат у інвойсі та свідоцтві про реєстраціютранспортного засобу представник позивача зазначив, що номер кузова (VIN) є індивідуальним для кожного автомобіля, тому витребування додаткових документів є безпідставним. Щодо витрат на транспортування, представник позивача зазначив, що витрати на фрахт включені до ціни товару. Тому, коригування митної вартості у сторону збільшення є необґрунтованим та протиправним. Просить задовольнити позов в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Позивач - фізична особа ОСОБА_3 придбав за кордоном для власного користування автомобіль маркиJAGUAR, модель F-PACE, білого кольору, номер кузову/VIN - НОМЕР_1, робочий об'єкт двигуна 2000куб.см., дата виготовлення - 01.12.2017 р., який 06 жовтня 2018 року ввезений на територію України через пункт митного контролю П/п «Ягодин-Дорогуск».
17 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС із електронною митною декларацієюІМ 40 ДЕ №UA110160/2018/004436для здійснення митного оформлення товару:
1.«Автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка -JAGUAR, модель - F-PACEPRESTIGE, номер кузову/VIN - НОМЕР_1, тим двигуна - бензиновий, робочий об'єкт циліндрів - 2000куб.см., потужність двигуна - 177квт., показник одометра - 2458 км., дата виготовлення - 01.12.2017 р., колір - білий. Пошкодження - передній бампер».
У графі 31 декларації наведено додаткову інформацію про пошкодження.
За результатами перевірки документів, які надані для підтвердження заявленої митної вартості товарів, митним органом встановлено наступне:
-рахунок-фактура (інвойс) №775445, виданий компанією VEHICLEFLEETSOLOTIONSINC, Канада, датується 23.07.2018 р. При цьому свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 датується 24.08.2018 р. Таким чином, дати видачі документів не кореспондуються між собою;
-наданий до митного оформлення рахунок-фактура (інвойс) №775445 не містить ідентифікаційних ознак автомобіля бувшого у використанні, наприклад показник одометра;
-в інвойсі не зазначено тип двигуна та робочий об'єм циліндрів;
-Акт митного огляду на кордоні від 06.10.2018 №UA205010/2018/315932 містить посилання натранспортний засіб з номерами НОМЕР_4/НОМЕР_5, який ймовірно здійснив доставку оцінюваного товару від порту до митного кордону України. Також, це може свідчити про можливу наявність транспортних документів (автомобільна накладна CMR, договір перевезення, заявки, квитанції, тощо), жоден з яких небув наданий;
-згідно з рахунком-фактурою (інвойс) щодо адреси VEHICLEFLEETSOLUTIONSINC, одним з найближчих морських портів є порт в місті Нью-Йорк (США). За інформацією в мережі интернет, асаме www.auctionexport.com,www.сar-buying-strategies.comта аналогічних ресурсів, ціна па фрахт контейнера для доставки легкового автомобіля морським видом транспорту із вищезазначеного пункту відправки коливається на рівні 975 - 995 дол./США (наприклад за вірогідним маршрутом Нью-Йорк - Единя, враховуючи місце перетину митного кордону). 950-995 дол./США з урахуванням відстані, якщо розглядати інші найближчі порти. Зазначене свідчить про відвантаження вантажу - транспортного засобу з одного судна на інше. Документів на підтвердження факту відвантаження до митного оформлення не надано; не надано коносаменту;
В даному висновку він дорівнює нулю, при цьому фактори, щовпливають напроцент заниження вартості складають коефіцієнт 4 за кузовні складові, що відновлюються ремонтом. Таблиця4.2 Методики містить пункт щодо інформативної ознаки наявності перекосу кузову чи необхідні правки рами КТЗ містить коефіцієнт 15, але даний пункт (та коефіцієнт) передбачає відсутність складання калькуляції, яка є додатку до висновку експерта.
Ціни у ремонтній калькуляції взято з додаванням 20% без посилань та обґрунтування чим порушено вимогу п, 7.53.12. Методики «За вартість нової складової частини приймається її ціна у дилера виробника КТЗ, а також з комп'ютерних програмних продуктів, за даними виробників КТЗ і довідкової літератури, зокрема наведеної в додатку 8, та з ресурсів мережі Інтернет з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики».
За результатами здійснення митного контролю з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, та у відповідності п. 2-3 ст. 53 МКУ декларанта зобов'язано протягом 10-ти календарних днів додатково надати:
-якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, щопідтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні)документи, атакож документи, щомістять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається,
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- виписку з бухгалтерської документації;
- копію митної декларації країни відправлення.
З урахуванням положень ст. 255 Митного кодексу України митницею проведено контроль правильності визначення заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу легкового автомобіля марки «JAGUAR».
За результатом розгляду поданих декларантом документів митним органом проінформовано, що:1) серед поданих документів (основних та додатково наданих) відсутні платіжні документи (банківські та ін.), що підтверджують факт оплати задекларованого транспортного засобу;2) відсутні транспортні документи щодо переміщення товару (враховуючи пункт відправки: країна Канада) та документи на оплату транспортних послуг. Транспортні витрати заявлені листом від декларанта від 16.10.2018 №б/н за підписом ОСОБА_3 свідчать про ввезення транспортного засобу через пункт митного контролю п/п «Ягодин-Дорогуск», а про ввезення транспортного засобу з країни відправлення - Канада (гр.15 МД від 17.10.2018) - будь-яка інформація відсутня. Крім того, довідка від 16.10.2018 р. №б/н видана власником товару, який не здійснював перевезення, а отже, зазначений документ не відповідає Правилам заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №599;3) банківські платіжні документи до митного оформлення не надано, що унеможливлює підтвердження заявленого рівня вартості ціни, що фактично сплачена;4) до митного оформлення не надано перекладів інвойсу від 23.07.2018 р., свідоцтва про реєстрацію від 24.08.2018 р.
Не погоджуючись із вказаними рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Правовідносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно статтей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;
4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;
5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;
6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;
7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов'язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п'ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Згідно до ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів , які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єктвладних повноважень не можепосилатися на докази, які не булипокладені в основу оскаржуваногорішення, за виняткомвипадків, коли віндоведе, що ним буловжитовсіхможливихзаходів для їхотримання до прийняттяоскаржуваногорішення, але вони не булиотримані з незалежнихвіднього причин.
Згідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для здійснення коригування митної вартості заявленого до розмитнення позивачем товару - легкового автомобіля марки JAGUAR, модель - F-PACEPRESTIGE, за МД №UA110160/2018/004436 від 17.10.2018 р. в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, сталирозбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, та ненадання декларантом документів згідно сформованого переліку на підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу.
Судом досліджені надані позивачем в якості доказу підтвердження правильності визначення митної вартості легкового автомобіля за МД №UA110160/2018/004436 від 17.10.2018 р.INVOIC№775445 від 23.07.2018 р., СЕRTIFICATD`IMM-PLAQUE№К2531321 від 24.08.2018 р., акт про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів №UA205010/2018/315932, звіт №154.10.18 від 10.10.2018 року про оцінку колісного транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, довідку про транспортні витрати б/н від 16.10.2018 р.
Відповідно до ч.2 ст. 53 Митного кодексу України рахунок-фактура (інвойс) є обов'язковим документом, який подається декларантом на підтвердження заявленого рівня митної вартості.
Інвойс - (анг. INVOIC) - це документ в міжнародній комерційній діяльності, що надається продавцем іноземному покупцеві. В інвойсі обов'язково повинно бути зазначено назва та юридична адреса організації - експортера, назва і адреса компанії-покупця, найменування товару, його кількість, ціна та умови поставки, характеристика товару (колір, вага і т.п.)
Так, згідно із інвойсом №775445 від 23.07.2018 р., виданим компанією VEHICLEFLEETSOLOTIONSINC, Канада, на ім'я ОСОБА_3, останній є покупцем товару - автомобіля JAGUARF-PACEPRESTIGE, номер кузову/VIN - НОМЕР_1, колір - White; ціна - 14 200,00$.
Втім, умови поставки товару в інвойсі не зазначено, не зазначено і повні характеристики товару: дату випуску, дату первинної реєстрації, тип двигуна, робочий об'єм циліндрів, вагу, ідентифікаційних ознак автомобіля бувшого у використанні, пошкодження.
Крім того, дані інвойсу №775445 від 23.07.2018 р. не узгоджуються з даними СЕRTIFICATD`IMM-PLAQUE№К2531321 від 24.08.2018 р., наданому позивачем в якості свідоцтва про реєстрацію автомобіля, а саме, інвойс датується 23.07.2018 р., в той час як свідоцтво про реєстрацію ТЗ на компанію VEHICLEFLEETSOLOTIONSINC, Канада, НОМЕР_3 датується 24.08.2018 р.
Таким чином, дати видачі документів не узгоджуються між собою.
Обґрунтованих пояснень цьому факту представником позивача в ході судового розгляду справи не надано.
Довідка ж про транспортні витрати б/н від 16.10.2018 р. у розмірі 750USD за підписом самого ОСОБА_3 лише засвідчує той факт, що первинна ціна автомобіля інша, аніж та, що задекларована позивачем у МД №UA110160/2018/004436 від 17.10.2018 р., навіть, якщо врахувати доводи представника позивача, що всі транспортні витрати були включені до ціни товару.
Суд зазначає, що ані в матеріалах, наданих позивачем як декларантом до митного органу, ані в позовних матеріалах, відсутні відомості про умови поставки, що унеможливлює встановити основні права і обов'язки учасників операції при транспортуванні, упаковці, страхуванню вантажу, оформленню комерційної документації, визначеннімісця і часу переходу права власності від продавця до покупця, а також, як ці умови відбиваються в ціні товару.
Сумнівним є той факт, що позивачем не надано жодних платіжних банківських документів на підтвердження оплати продавцеві за товар.
Суд критично оцінює доводи представника позивача стосовно того, що не має значення, які дати документів, головне - номер кузова транспортного засобу (VIN), який є індивідуальним для кожного автомобіля.
Декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 ст. 52 Митного кодексу України зобов'язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних.
За встановлених розбіжностей в інвойсі та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а також відсутності платіжних банківських документів на підтвердження оплати продавцеві за товар, суд погоджується з відповідачем щодо непідтвердження позивачем заявленої митної вартості товару за МД №UA110160/2018/004436 від 17.10.2018 р.
Окрім того, акт митного огляду на кордоні від 06.10.2018 №UA205010/2018/315932 містить посилання на транспортний засіб з номерами НОМЕР_4/НОМЕР_5. Проте, жодних транспортних документів (автомобільної накладної CMR, договору перевезення або доручення, заявки, квитанції, маршруту, калькуляції транспортних витрат тощо) надано не було.
Не обґрунтовано позивачем і його відносин з громадянином ОСОБА_4. В той же час, згідно з даними посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 легковий автомобіль марки JAGUAR, модель - F-PACEPRESTIGE, номер кузова НОМЕР_1, увезений в Україну громадянином ОСОБА_4
За таких обставин, суд погоджується з відповідачем, що документи, надані позивачем до митної декларації №UA110160/2018/004436 від 17.10.2018 р., дійсно містять суттєві розбіжності щодо заявленої вартості товару, а враховуючи ненадання декларантом додаткових документів на пропозицію митного органу, дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними.
Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування неможливості визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідності визначення митної вартості товару саме за методом №2ґ (резервним), тобто, дотримане правило послідовності застосування методів, визначене Митним кодексом України.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_3 є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 244, 245, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 30 січня 2019 року.
Суддя О.С. Рябчук