Справа № 815/5934/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2019 року

Київ

справа № 815/5934/15

провадження № К/9901/33975/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького Віталія Анатолійовича, голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна Сергія Анатолійовича, заступника керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Колесник Марини Вікторівни про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: Романішина В. Л. (головуючий), Запорожана Д. В., Шляхтицького О. І.

І. Суть спору

1. У жовтні 2015 року ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького Віталія Анатолійовича (надалі також Савицький В. А.), голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна Сергія Анатолійовича (надалі також Чванкін С. А.), заступника керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Колесник Марини Вікторівни (надалі також Колесник М. В.), у якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив:

1.1. визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. та заступника керівника апарату Колесник М. В. з приводу невиконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 липня 2015 року, а саме: не направлення судової справи № 520/543/15-ц (2/520/2011/15) до суду касаційної інстанції для її розгляду;

1.2. визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. з приводу ознайомлення із матеріалами судової справи № 520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_8, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії»;

1.3. визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. з приводу надання оцінки рішенню Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року по справі № 520/543/15-ц (2/520/2011/15);

1.4. визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. з приводу звернення зі скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо дій судді Київського районного суду м. Одеси Реви С. В. під час розгляду судової справи № 520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_8, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії»;

1.5. визнати протиправними дії голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С. А. щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С. В. керівнику апарату суду Савицькому В. А.

2. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що керівником апарату Київського районного суду м. Одеси Савицьким В. А. не виконується ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 липня 2015 року щодо направлення судової справи № 520/543/15-ц (2/520/2011/15) до суду касаційної інстанції для її розгляду, чим обмежується право сторін справи на доступ до правосуддя. Також керівник апарату, з перевищенням своїх повноважень, незаконно ознайомився з матеріалами вказаної цивільної справи, надав оцінку ухваленому позивачем судовому рішенню та направив до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України скаргу щодо дій позивача з приводу розгляду ним вказаної судової справи. Позивач вважає неправомірними і дії голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С. А. щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С. В. керівнику апарату суду Савицькому В. А., оскільки, за твердженням позивача, після надходження відповідної скарги голова суду зобов'язаний був перенаправити її для розгляду компетентному органу, а саме Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. У провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Реви С. В. перебувала цивільна справа № 520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_8, ПАТ «Одеський коровай» та ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії» про стягнення неустойки та розірвання додаткової угоди, та за зустрічним позовом ПАТ «Одеський коровай» до ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії», ОСОБА_8 про стягнення штрафу, визнання припиненими зобов'язань, іпотек, порук, застав, виключення записів про обтяження нерухомого та рухомого майна з Державного реєстру речових прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

4. Київський районний суд м. Одеси рішенням від 28 січня 2015 року, ухваленим позивачем, частково задовольнив зустрічні позовні вимоги ПАТ «Одеський Коровай»; у задоволенні вимог ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_8, ПАТ «Одеський коровай» та ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії» відмовив.

5. Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 2 червня 2015 року скасував рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог ПАТ «Одеський Коровай», провадження в цій частині по справі закрив. Цим же рішенням Апеляційний суд Одеської області скасував рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року в частині стягнення з ФОП ОСОБА_9 штрафу у розмірі 9000 гривень на користь ПАТ «Одеський Коровай» та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 29 липня 2015 року відкрив касаційне провадження у вказаній справі та витребував її з Київського районного суду м. Одеси.

7. Вказана ухвала 3 серпня 2015 року надійшла засобами поштового зв'язку до цивільної канцелярії Київського районного суду м. Одеси та зареєстрована за вх. №30812, проте до суду касаційної інстанції вчасно направлена не була.

8. За результатом службового розслідування виявлено, що вказану ухвалу прийняли працівники цивільної канцелярії суду, але консультант суду ОСОБА_10 помилково підшив цю ухвалу до вже розглянутих справ, у зв'язку із чим справу не було своєчасно направлено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. За результатами службового розслідування консультанту суду ОСОБА_10 суворо вказано на неприпустимість повторення подальших випадків.

9. Поряд із цим, 26 червня 2015 року на адресу голови Київського районного суду м. Одеси звернулась сторона по справі № 520/543/15-ц - Одеське РУ Сбербанк Росії, із заявою, в якій, посилаючись на встановлену апеляційним судом Одеської області незаконність рішення, ухваленого суддею Ревою С. В., просила надати належну оцінку зазначеним у заяві фактам грубого порушення суддею Ревою С. В. при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права та звернутися до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з відповідним поданням про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

10. Цього ж дня голова суду своєю резолюцією доручив керівнику апарату Савицькому В. А. розглянути вказану заяву по суті та, за наявності підстав, підготувати відповідне звернення до ВККСУ за своїм підписом.

11. На виконання вказаної резолюції керівник апарату Київського районного суду м. Одеси Савицький В. А. ознайомився із матеріалами справи № 520/543/15-ц, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 2 червня 2015 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 2 червня 2015 року у цій справі.

12. 1 липня 2015 року за вих. № 4225 керівник апарату Київського районного суду м. Одеси Савицький В. А. за власним підписом направив на адресу голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України звернення про направлення рекомендацій до Вищої ради юстиції для вирішення питання щодо внесення подання про звільнення судді Київського районного суду м. Одеси Реви С. В. з посади з підстав порушення присяги.

13. Вважаючи вказані дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій

14. Справа розглядалась судами неодноразово.

15. Одеський окружний адміністративний суд постановою від 17 листопада 2016 року позов задовольнив частково:

15.1. визнав протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. з приводу ознайомлення із матеріалами судової справи № 520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_8, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії»;

15.2. визнав протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. з приводу надання оцінки рішенню Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року по справі № 520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_8, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії»;

15.3. визнав протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. з приводу звернення зі скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо дій судді Київського районного суду м. Одеси Реви С. В. під час розгляду судової справи № 520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_8, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії»;

15.4. в іншій частині позовних вимог відмовив.

16. Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 11 травня 2017 року:

16.1. скасував постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року;

16.2. прийняв нову постанову, якою позов ОСОБА_1 у частині вимог про визнання протиправними дій голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С. А. щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді Київського районного суду м. Одеси Реви С. В. керівнику апарату суду Савицькому В. А. залишив без розгляду;

16.3. у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

17. Позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права.

18. У касаційній скарзі представник позивача просить скасувати оскаржуване судове рішення, скасувавши при цьому постанову суду першої інстанції, та ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі.

19. У відзиві на касаційну скаргу голова Київського районного суду м. Одеси Чванкін С. А. та керівник апарату Київського районного суду м. Одеси Савицький В. А., посилаючись на необґрунтованість скарги, просять залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

V. Оцінка Верховного Суду

А. Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про: визнання протиправними дій керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. та заступника керівника апарату Колесник М. В. з приводу невиконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 липня 2015 року; визнання протиправними дій керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. з приводу ознайомлення із матеріалами судової справи та з приводу надання оцінки рішенню Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року.

20. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

21. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

22. Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин і розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

23. Відповідно до частини першої статті 6 вказаного Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

24. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

25. З огляду на викладене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

26. Аналогічний підхід законодавець застосував у чинній редакції КАС України.

27. Отже, встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковим під час судового розгляду.

28. Таким чином, обов'язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб'єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом.

29. Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

30. З аналізу встановлених у цій справі фактичних обставин висновується, що вищезгадані дії відповідачів не впливають і не можуть самі по собі впливати на суб'єктивні права, свободи чи законні інтереси позивача, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення відповідних позовних вимог.

В. Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С. А. щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С. В. керівнику апарату суду Савицькому В. А.

31. Згідно з частинами другою-третьою статті 99 КАС України в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин і розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

32. За змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

33. Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 цього ж Кодексу, відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

34. Як правильно встановив апеляційний суд, свій позов вимогою про визнання протиправними дії голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С. А. щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С. В. керівнику апарату суду Савицькому В. А. позивач доповнив 9 листопада 2016 року шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог.

35. При цьому про наявність відповідного доручення керівнику апарату по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді Реви С. В. позивач був обізнаний принаймні в лютому 2016 року під час первинного розгляду його апеляційної скарги на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року.

36. На вказану обставину Савицький В. А. зазначав в своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1. Крім того, в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року зазначено про те, що розгляд заяви Одеського РУ «Сбербанк Росії» від 26 червня 2015 року головою суду доручено керівнику апарату Київського районного суду м. Одеси Савицькому В. А.

37. Отже, Верховний Суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції про те, що позивач, звернувшись до суду з указаною позовною вимогою шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог, пропустив установлений процесуальним законом строк звернення до адміністративного суду та не звертався до суду із заявою про поновлення цього строку.

38. Відтак, апеляційний суд цілком обґрунтовано застосував до зазначеної позовної вимоги наслідки, визначені статтею 100 КАС України (у згаданій редакції).

39. Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції у цій частині не спростовують.

С. Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій керівника апарату Київського районного суду м. Одеси Савицького В. А. з приводу звернення зі скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

40. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

41. Водночас за приписами частини другої статті 93 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх представників.

42. Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з позицією апеляційного суду про те, що керівник апарату Київського районного суду м. Одеси, як і будь-яка фізична, юридична, посадова чи службова особа, мав право на звернення до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою щодо поведінки судді.

43. Відтак, висновок апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення цієї позовної вимоги також є правильним.

VІ. Висновки

44. За таких обставин Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суд апеляційної інстанції під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

45. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

VІI. Судові витрати

46. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі № 815/5934/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець