Справа № 350/2479/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"01" лютого 2019 р. Справа № 350/2479/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Рожнятівської селищної ради до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанов державного виконавця від 31.01.2018, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2018 Рожнятівська селищна рада звернулась до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанов державного виконавця від 31.01.2018.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2018 дану справу за №350/2479/18 передано з Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області до Івано-Франківського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.

Вказана справа надійшла до надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та цього ж дня зареєстрована автоматизованою системою документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду за вхідним номером 236.

Пунктами 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з’ясовує:

- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв’язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Перевіряючи на відповідність позовну заяву вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач не зазначив:

- ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- за наявності – власну адресу електронної пошти;

- офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача (якщо відомий).

Окрім того, суд звертає увагу, що згідно з приписами ч. 3 ст. 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Позивач у адміністративному позові зазначив відповідачем відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, однак у даному випадку відповідачем може бути Головне територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області як орган державної виконавчої служби з присвоєним йому ідентифікаційним кодом юридичної особи

Отже, суд встановив, що позовні вимоги Рожнятівської селищної ради, в порушення ч. 3 ст. 287 КАС України, звернені до неналежного відповідача.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов’язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є десятиденний строк.

Суд звертає увагу, що позивач оскаржує дії відповідача та винесені ним постанови про стягнення виконавчого збору від 30.01.2018 та про стягнення з боржника витрат на виконавче провадження від 30.01.2018.

Таким чином, представник позивача звернувся з пропуском встановленого строку на звернення до суду з даною позовною заявою, однак жодних доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку ним не додано.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Однак, як судом встановлено, такої зави позивач не подав разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить суд:

- визнати дії відповідача неправомірними щодо стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження;

- визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 30.01.2018 у розмірі 12 800,00 грн. та постанову державного виконавця про стягнення з боржника витрат на виконавче провадження від 30.01.2018 у розмірі 3 276,96 грн.

Таким чином, позивачем у позовній заяві заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», який вступив в дію з 01.01.2018, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року складає 1 762,00 гривень.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень – 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, позивачем у позовній заяві заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а тому із урахуванням положень частини 2 статті 4, частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», Рожнятівська селищна рада за подання даної позовної заяви повинна сплатити 3 524,00 грн. (1 762,00 + 1 762,00).

Проте, позивачем в порушення вимог Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачено.

Таким чином, для усунення вказаного недоліку позовної заяви, позивачу необхідно надати (долучити) документ про сплату судового збору у розмірі 3 524,00 грн.

Також, відповідно до частин 1, 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу, що у відповідності до частин 1-2, 4-5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як встановлено судом, позивачем до адміністративного позову долучено не засвідчені належним чином копії документів.

Також суд встановив, що позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16.10.2018, яку серед іншого зазначено в додатках до позову.

Однак, фактично даного судового рішення позивач не долучив до позову.

Враховуючи викладене, позовну заяву подано без додержання вимог пункту 2 частини 5 статті 160, частин 1, 3, 4, 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв’язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених пунктом 2 частини 5 статті 160, частин 1, 3, 4, 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Рожнятівської селищної ради до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанов державного виконавця від 31.01.2018 – залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом:

1) надання (долучення) заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, а також документа про сплату судового збору у розмірі 3 524,00 грн.;

2) зазначення:

- належного відповідача згідно приписів ч. 3 ст. 287 КАС України;

- ідентифікаційного коду відповідача, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- за наявності – власної адреси електронної пошти;

- офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача, якщо такі відомі.

Роз’яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.