Справа № П/811/3349/15
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Кропивницький Справа № П/811/3349/15

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції Кіровоградської області, Національної поліції України, Гайворонського районного відділу Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області щодо неправомірності її звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Кіровоградській області від 06.11.2015 № 383 о/с в частині звільнення мене з 6 листопада 2015 року із займаної посади у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 ( через скорочення штатів);

- поновити на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області з 06 листопада 2015;

- зобов'язати нарахувати та виплатити грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по день ухвалення рішення суду про поновлення на службу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 та у відповідності до постанови Верховного суду України від 21 вересня 2017 року № 6-2597цс16, без врахування утримання податків та інших обов'язкових платежів, розрахунок провести помісячно;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області щодо неправомірної відмови у прийнятті її на службу до Національної поліції;

- зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області розглянути рапорт, поданий нею 06 листопада 2015 року про звільнення за п. 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу ( службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

- зобов'язати Головне Управління Національної поліції у Кіровоградській області розглянути її кандидатуру для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України « Про Національну поліцію» та видати відповідний наказ з цього приводу;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області та стягнення заробітної плати у межах грошового забезпечення, без врахування утримання податків та інших обов'язкових платежів за і місяць.

- стягнути моральну шкоду у сумі 15 000 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що з 15 серпня 1995 року вона проходила службу в органах внутрішніх справ на посадах середнього та старшого начальницького складу, останню посаду з яких обіймала дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області, маючи спеціальне звання капітана міліції.

06 листопада 2015 року УМВС України в Кіровоградській області видано наказ № 4383 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено з 06 листопада 2015 року з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, через скорочення штатів.

Позивач вказує, що УМВС України в Кіровоградській області, звільняючи за скороченням штатів, не вчинено заходів для забезпечення працевлаштування на службі в органах внутрішніх справ України при скороченні штатів, яке відбулось внаслідок ліквідації одного органу внутрішніх справ та створення іншого органу, не з'ясував намір позивача подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ та не було запропоновано, а ні аналогічну посаду, а ні нижчу, ніж ту, на якій вона проходила службу.

Позивач стверджує, що, не запропонувавши їй продовжувати службу на іншій посаді, відповідачем порушено норми діючого законодавства України щодо можливості подальшого використання позивача на службі в органах внутрішніх справ України, оскільки позивач має достатній досвід у роботі, знання, відповідну кваліфікацію, бажання працювати в поліції та відповідає вимогам поліцейського, що передбачені діючим законодавством України.

Вважаючи дії УМВС України в Кіровоградській області незаконними, ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав звернулась до суду з вимогою про скасування наказу щодо її звільнення.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд (Т.3 а.с.117-123).

16 жовтня 2018 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження (Т.3 а.с.134-135).

05 листопада 2018 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого судового засідання, в звязку з необхідністю підготувати відповідь на відзив та витребувано додаткові докази (Т.3 а.с.183-184).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року задоволено клопотання представника відповідача та відкладено проведення підготовчого судового засідання (Т.3 а.с.244-245).

04 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено судове засідання по справі (Т.4 а.с.17-18).

19 грудня 2018 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання в звязку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи та відкладено розгляд справи (Т.4 а.с.55-56).

01.11.2018 (вх. №19046/18), 06.11.2018 (вх. № 19240), 08.11.2018 (вх.№ 19377), відповідачами на адресу суду надано відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що вимоги позову не визнаються та просять відмовити в їх задоволенні (т.3 а.с.154-157, 167-174, 176-181).

Представниками сторін подано клопотання розгляд справи за їх відсутності

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженим Постановою КМУ №114 від 29.07.1991 р., (з наступними змінами, далі по тексту Положення), Законом України «Про Національну поліцію».

Позивач з 15.08.1995 р. проходила службу в органах внутрішніх справ на посадах: курсанта Національної академії внутрішніх справи України, факультет слідчо-криміналістичний, за спеціальністю «Правознавство»; дізнавача Голованівського районного відділу УМВС України в області; старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в області; інспектора сектору кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в області; дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області.

06.11.2015 року, у звязку із виявленням бажання проходити службу в Національній поліції, позивачем на імя начальника УМВС України в Кіровоградській області був направлений рапорт, про перехід у встановленому порядку в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (т.1 а.с.89). На даному рапорті начальником Гайворонського РВ УМВС поставлено резолюцію про заперечення по суті викладеної в рапорті.

06 листопада 2015 року УМВС України в Кіровоградській області видано наказ № 383 о/с, яким згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про національну Поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за п.64 «г» (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_1 (М-086133) дільничного інспектора міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 20 років 03 місяці 01 день (т.1а.с.5).

Відповідно до п. 10 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 р. працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 11 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Пунктом 64 г Положення (в редакції постанови КМУ №885 від 28.10.2015 р. чинної на день звільнення) передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Таким чином, вищезазначені норми Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про національну поліцію та Положення про проходження служби…, на які йдеться посилання у спірному наказі містять три підстави для звільнення особи зі служби через скорочення штатів, а саме: при відмові працівника міліції від проходження служби в поліції; не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення; при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Отже, при вирішенні питання щодо звільнення за скороченням штату, начальник органу прямо зобовязаний розглянути можливість подальшого використання на службі особи, що звільняється.

Однак, відповідач - УМВС України в Кіровоградській області не тільки жодним чином не обґрунтував відсутність можливості подальшого використання позивача на службі та не врахував відсутність відмови позивача від проходження служби в поліції та не перевірив взагалі можливість реалізації його права на прийняття на службу до поліції, а саме до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Поза увагою залишився рапорт позивача, поданий нею 06.11.2015 на імя начальника УМВС України в Кіровоградській області про висловлення бажання проходити службу в Національної поліції в Кіровоградській області.

При цьому суд враховує, що рапорт адресовано начальнику УМВС, а не ГУ НП не заперечує того, що позивачка скористалася наданим їй Законом № 580-VIII правом заявити про свій намір проходити службу в поліції і обов'язком роботодавця є розглянути питання щодо можливого використання працівника міліції на службі або передати вирішення цього питання за належністю (з огляду на те, що в органах внутрішніх справ передбачалися зміни в організації і вирішення питань стосовно працевлаштування працівників міліції віднесено до компетенції новоутвореного відомства). Крім того, ГУ НП утворено 7 листопада 2015 року, а положення, зокрема, пунктів 8 - 10 розділу ХІ Закону № 580-VIII набрали чинності задовго до того - з 6 серпня 2015 року, тож на дату звернення з рапортом позивачка об'єктивно не могла звернутися до керівництва ГУ НП, що втім не спростовує того, що вимоги Закону № 580-VIII в цій частині вона виконала.

Відповідно до п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 р. працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону, з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно п. 1 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про Національну поліцію», цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування (перше опублікування 06.08.2015 р.), таким чином п.9 набрав чинності з 07.08.2015 р.

В порушення вимог п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 р., з моменту опублікування Закону України Про національну поліцію (з 06.08.2015 р.) та до прийняття спірного наказу (06.11.2015 р.) про звільнення позивача за п.64 з (через скорочення штату) їй не було запропоновано жодної посади (рівнозначної, вищої чи нижчої) в органах поліції, взагалі не було перевірено можливості її подальшого використання на службі та відповідності вимогам поліцейського у порушення п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за наявності виявленого у рапорті від 06.11.2015 р. бажання продовжити службу в органах Національної поліції. Зокрема, не вирішено питання про переведення позивача до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Вимоги до кандидатів на службу в поліції, передбачені ст.49 Закону України Про Національну поліцію. Відповідно до зазначеної статті, на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоровя на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених ч.2 ст. 61 цього Закону, а також особи які: 1) відмовляються від взяття на себе зобовязань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до ст.50 зазначеного Закону громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, з метою визначення стану їхнього здоровя зобовязані пройти медичні обстеження, а також перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України. Громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі. Відповідно до порядку, встановленого законом, щодо осіб, які претендують на службу в поліції, проводиться спеціальна перевірка, порядок проведення якої визначається законом та іншими нормативно-правовими актами.

Обмеження, повязані зі службою в поліції визначені ст.61 Закону України Про національну поліцію.

Позивач до звільнення проходила службу на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області, має звання капітана міліції. В органах МВС з 15.08.1995, має вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні 20 років 03 місяці 01 день. Обмежень, пов'язаних зі службою у поліції згідно до ст. 61 Закону України Про національну поліцію не має.

На момент прийняття спірного наказу, в частині звільнення позивача за п. 64 г (через скорочення штату) з 06.11.2015, Головне Управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому висловила бажання проходити службу ОСОБА_1, ще не було утворено, що зумовило порушення її права на подання заяви особисто до такого органу поліції з висловленням бажанням проходити службу саме у такому органі поліції та взагалі, розгляду її кандидатури на посаду в поліції, бажання про перехід до якої було висловлено нею у рапорті від 06.11.2015 р.

При цьому, суд констатує формальний підхід керівництва УМВС до розгляду рапорту ОСОБА_1 оскільки вона висловила бажання продовжити службу в Національній поліції. Єдина форма для написання рапорту їй відома не була. Тому рапорт з волевиявленням продовжити службу був складений позивачем у довільній формі.

Суд зазначає, що видаючи наказ про звільнення ОСОБА_1, УМВС в області не врахувало, що згідно з п.17 розд. 2 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, вагітні жінки і матері з числа осіб рядового і начальницького складу користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством.

Частиною 3 ст.184 КЗпП України встановлені гарантії при прийняті на роботу і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей. Так, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - ч.6 ст.179), одиноких матерів при наявності дитини віком до 14 років або дитини інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обовязковим працевлаштуванням.

Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 була розлучена та самостійно виховувала малолітню та неповнолітню дитину (Т.1 а.с.9-10).

Як вбачається з витягу ЄДР, УМВС України Кіровоградській області (станом на 06.11.2015 р.) перебуває в стані припинення, а державна реєстрація Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області проведена 07.11.2015 р., номер запису: 1 444 102 0000 010164, тобто на наступний день після звільнення позивача (т.1а.с.100-101).

Відповідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Крім цього, згідно з правовим висновком Верховного суду України, викладеного у постанові від 28.10.2014 р., встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобовязання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Таким чином говорити про «повну ліквідацію» УМВС як органу немає підстав, оскільки основні функції міліції перейшли до створеної Національної поліції України.

Відповідно до Постанови КМУ від 16.09.2015 р. №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», постановлено ліквідувати УМВС України в Кіровоградській області та утворити Управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Згідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Крім того, згідно із ч.9. ст.36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За таких обставин суд вважає, що позивач згідно вимог п.24 Положення підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якої вона була протиправно звільнена, а саме на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського відділу УМВС України в області з дати її незаконного звільнення, тобто з 06.11.2015 року.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області від 06.11.2015р. №383 о/с підлягає задоволенню, а позивач підлягає поновленню на роботі на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського відділу УМВС України в області з дня звільнення.

Щодо вимоги про зобовязання Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області, розглянути та задовольнити рапорт позивача про подальшу службу в Національній поліції України для зайняття посади у відповідності до п. 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» у Головному управлінні Національної поліції в Кіровоградській області, та видати відповідний наказ з цього приводу, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, позивач своєчасно скористалася наданим їй Законом № 580-VIII правом заявити про свій намір проходити службу в поліції і обов'язком роботодавця є розглянути питання щодо можливого використання працівника міліції на службі або передати вирішення цього питання за належністю (з огляду на те, що в органах внутрішніх справ передбачалися зміни в організації і вирішення питань стосовно працевлаштування працівників міліції віднесено до компетенції новоутвореного відомства).

Відповідно до ст.47 Закону України Про Національну поліцію призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.48 зазначеного Закону призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст. 47 цього Закону.

Разом з тим, рапорт поданий позивачем фактично в порядку визначеному Законом України «Про Національну поліцію» розглянутий не був, а тому суд вважає за необхідне зобовязати відповідача - Головне Управління Національної поліції в Кіровоградській області розглянути кандидатуру позивача для зайняття посади у відповідності до ст. 49, п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» у Головному управлінні Національної поліції в Кіровоградській області та видати відповідний наказ з цього приводу.

Щодо позовної вимоги про виплату грошового та речового забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Із пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі по тексту - Порядок), вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 січня 2014 року №21-395а13.

У справі міститься довідка за підписом голови ліквідаційної комісії Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області в якій зазначено, середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 98,93 грн., середньомісячне грошове забезпечення складає 2967,90 грн. (Т.1 а.с.88).

В пункті 6 Постанови Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Отже, з урахуванням того, що середньоденний заробіток позивача, обрахований відповідно до вищезазначеної довідки становить 98,93 грн., кількість днів вимушеного прогулу станом на 25.01.2018 становить 1177 календарний день, а спір розглядався більше одного року не з вини позивача, у зв'язку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу становить: 98,93 грн. * 1177 календарних днів = 116440 грн. 61 коп. (сто шістнадцять тисяч чотириста сорок гривень шістдесят одна копійка ).

Заявляючи вимогу про стягнення з Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області моральної шкоди в сумі 15000 грн. позивач послалася на те, що незаконне звільнення її зі служби в органах внутрішніх справ призвело до моральних переживань та негативних наслідків немайнового характеру , що виникли в результаті її душевних страждань, яких вона зазнала у звязку з посяганням на її трудові права та інтереси, майнового стану, службового становища, яке вона займала, причинного звязку між завданими душевними стражданнями їй від протиправної поведінки відповідачів стосовно неї та членів її сімї.

Відповідно до частини першої статті 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З'ясуванню в даному випадку підлягає те, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд визнає, що дії Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області щодо звільнення позивача із займаної посади, спричинило моральні страждання.

Проте, сума заявленої моральної шкоди, на думку суду, не відповідає доведеним фактам моральних страждань позивачки. Оцінюючи розмір завданої моральної шкоди, суд вважає, що з урахуванням відновлення порушених її прав, справедливою сатисфакцією такої шкоди буде сума у розмірі 5000 грн.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, в даній справі суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання поновлення позивача на службі на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області та стягнення заробітної плати у межах грошового забезпечення, без врахування утримання податків та інших обов'язкових платежів за 1 місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції Кіровоградської області, Національної поліції України, Гайворонського районного відділу Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області щодо неправомірності звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Кіровоградській області від 06.11.2015 № 383 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з 6 листопада 2015 року із займаної посади у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (через скорочення штатів).

Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області з 06 листопада 2015 року.

Зобов'язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по 25.01.2019 в розмірі 116440 грн. 61 коп. (сто шістнадцять тисяч чотириста сорок гривень шістдесят одна копійка) (середньоденне грошове забезпечення - 98,93 грн. * 1177 календарних днів).

Визнати протиправними дії (бездіяльність) Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області щодо неправомірної відмови у прийнятті ОСОБА_1 на службу до Національної поліції.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області розглянути рапорт, поданий ОСОБА_1 06 листопада 2015 року про звільнення за п. 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу ( службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади ( установи, організації).

Зобов'язати Головне Управління Національної поліції у Кіровоградській області розглянути з кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» та видати відповідний наказ з цього приводу.

Стягнути з Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області та стягнення заробітної плати у межах грошового забезпечення, без врахування утримання податків та інших обов'язкових платежів за 1 місяць.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2