Справа № 465/734/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3480/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Вітко І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про визнання незаконними дій, перерахунок страхових виплат,-

суддя в 1-й інстанції - Брильовський Р.М.,

час ухвалення рішення - 23.10.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення -01.11.2018 року,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (далі - відповідач) в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати незаконною постанову Фонду ССНВ № 355 від 29.01.2008 року в зв'язку з фальсифікацією її підстави п. 6.1.6 Постанови виконавчої дирекції Фонду ССНВ № 24 від 27.04.2007 року та відсутності в самій Постанові № 24 положення про абз. 2 ст. 34 ЗУ № 1105; постановити рішення, яким встановити розмір страхових виплат у зв'язку зі смертю потерпілого ОСОБА_5 на підставі положення п. 1, 2 ст. 40 ЗУ № 1105; прийняти окрему ухвалу для Міністерства юстиції і КМУ про факт повного вилучення Фондом ССНВ з Постанови № 24 (з дня її прийняття) страхових виплат утриманцям (у випадку смерті годувальника, який на день смерті не працював і отримував пенсію по віку) та підміни його фальсифікованим п. 6.1.6 цієї ж Постанови.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач та суд неправильно тлумачать визначення поняття «пенсія», яка включає пенсію за віком, по інвалідності та у разі втрати годувальника. Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105) не визначає, що розрахунок страхових виплат проводиться тільки з врахуванням пенсії по інвалідності, а застосовує загальне визначення «суми щомісячних страхових виплат і пенсії», а тому тлумачення відповідача, що це має бути тільки пенсію по інвалідності суперечить законодавству. Крім того, в оскаржуваній постанові Фонду сфальсифіковано текст п.9 абз.2 ст. 34 Закону № 1105.

У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладений в ній, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове про повне задоволення позовних вимог.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечила, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законне та обгрунтоване. Більше того, суд вже давав оцінку позовним вимогам позивача у 2011 році, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що довідкою про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом серії ЛВА-4№000021, виданою 21.12.2007 року Обласною медико-соціальною експертною комісією №2, підтверджено причинний зв'язок смерті 24.08.2007 року ОСОБА_5, з професійним захворюванням на туберкульоз легень, який було діагностовано 11.03.1999 року.

На дату смерті, ОСОБА_5 отримував страхову виплату в розмірі 476,82 грн. відповідно до постанови відділення Фонду від 11.09.2007 року № 72/29. Згідно довідок управління Пенсійного фонду України в Галицькому р-ні м. Львова від 03.05.2007 року № 4520/03-20 та від 24.12.2007 року, на дату смерті ОСОБА_5 отримував пенсію по віку, на яку переведений 07.06.2006 року.

Постановою відповідача № 355 від 29.01.2008 року призначено страхову виплату у зв'язку із смертю потерпілого - ОСОБА_5: одноразову допомогу його сім'ї в розмірі 28609 грн. 20 коп.; одноразову допомогу ОСОБА_3, яка перебувала на його утриманні, в розмірі 5721 грн.84 коп.; суму щомісячної страхової виплати ОСОБА_3 в розмірі 238 грн. 41 коп. Розрахунок страхових виплат проводився виходячи із доходу потерпілого, що на день смерті складався з суми щомісячної страхової виплати в розмірі 476 грн. 82 коп. без врахування пенсії за віком.

Згідно зі ст. 33 Закону № 1105 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» п.1 ч.1 ст.21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Відповідно до ч.9 ст. 34 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у ст. 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач перебувала на утриманні померлого чоловіка, згідно довідки ЛКП «Хуторівка № 2098 від 24.12.2007 року, в якій вказано, що ОСОБА_3 дійсно знаходилася на утриманні свого чоловіка ОСОБА_5 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Пунктом 7 статті 34 вищевказаного Закону, передбачено що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Колегія суддів звертає увагу на наступне. Розрахунок сум страхової виплати вже був предметом розгляду суду. Так, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2011 року у справі № 2-64/11, залишеним без змін ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 30.01.2012 року в задоволенні позовних вимог позивача про визнання незаконним розрахунку страхової виплати відмовлено. Встановлено, що в разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, які мають право на страхові виплати згідно зі ст. 33 Закону, визначається, виходячи з суми щомісячних страхових виплат і пенсії по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком чи професійним захворюванням, які одержував потерпілий на день його смерті. Страхові виплати позивачці відповідачем були розраховані відповідно до положень чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства (а.с. 86-92).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2012 року касаційну скаргу позивача відхилено, рішення судів попередніх інстанції залишено без змін (а.с. 93).

Отже, рішенням суду, що набрало законної сили, встановлено правильність розрахунку сум страхової виплати позивачу, а тому визнавати незаконною оскаржувану постанову відповідача немає підстав.

В контексті даного позову, твердження позивача про фальсифікацію підстави оскаржуваної постанови п. 6.1.6 Постанови виконавчої дирекції Фонду ССНВ № 24 від 27.04.2007 року та відсутності в самій Постанові № 24 положення про абз. 2 ст. 34 Закону № 1105 ніяк не впливає на законність оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 465/734/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повне судове рішення виготовлено 01 лютого 2019 року.