Справа № 810/2969/17
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2969/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Київській області від 24.02.2017 №297;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Київській області з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1);

- скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.05.2017 №, від 13.05.2017 №, від 13.05.2017 №, від 13.05.2017 №, від 13.05.2017 №, рішення від 13.05.2017 №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2017 № та рішення від 13.05.2017 №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що жодною нормою КПК не передбачено право слідчого судді на призначення перевірки в межах кримінального провадження. Крім того, апелянт вказує на протиправність наказу про призначення перевірки з огляду на той факт, що ухвалою суду організацію проведення перевірки доручено Державній фіскальній службі України, прийняття оспорюваного наказу і здійснення перевірки іншим органом, зокрема, відповідачем є порушенням компетенції та недотриманням податковим органом вимог слідчого судді встановлених в ухвалі суду.

05.12.18 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції та клопотання про розгляд справи за участі представника відповідача.

Так, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 дану справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом'янського районного суду м.Києва від 30.11.2016 у кримінальній справі №760/19091/16-в задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого відділу управління розслідування кримінальних проваджень ГСУ ФР ДФС України Демидовського В.А. про призначення позапланової податкової перевірки. Призначено у кримінальному провадженні №0000292 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212 КК України, позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 01.01.2015 по 15.11.2016, організацію проведення якої доручити Державній фіскальній службі України (т.1, а.с.96-97).

Державна фіскальна служба України листом "Про проведення перевірки" від 23.12.2016 №40772/7/99-99-13-04-01-17 направила вказану ухвалу на адресу Головного управління ДФС у Київській області.

У листі від 23.12.2016 №40772/7/99-99-13-04-01-17 Державна фіскальна служба України зобов'язала Головне управління ДФС у Київській області невідкладно вжити всіх необхідних заходів для організації та проведення документальних позапланових перевірок, зазначених в ухвалах платників податків на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України; визначити осіб, персонально відповідальних за виконання відповідних ухвал; забезпечити координацію спільних дій відповідних підрозділів ГУ ДФС у Київській області та підвідомчих територіальних органів ДФС для безумовного виконання ухвал; залучити до участі у проведенні перевірок посадових осіб ГУ ДФС у Київській області, організувати роботу з Головним оперативним управлінням ДФС (контактна особа - старший оперуповноважений з ОВС ОСОБА_5, тел.НОМЕР_2) щодо отримання наявних матеріалів кримінального провадження для їх опрацювання у ході перевірки (т.1, а.с.94-95).

На виконання вимог ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м.Києва від 30.11.2016 Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято наказ від 24.02.2017 №297 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з 27 лютого 2017 року тривалістю 10 робочих днів за період з 01.01.2015 по 15.11.2016 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України (т.1, а.с.151).

На підставі вказаного наказу Головним управління ДФС у Київській області було оформлено повідомлення віл 24.02.2017 №69/10-36-13-02, в якому зазначено, що з 27.02.2017 буде проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_3.

На виконання вимог ухвали Соломянського районного суду м.Києва від 30.11.2016 в справі №760/19091/16-к щодо призначення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000292 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.4 ст.190 КК України, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", наказу ГУ ДФС у Київській області №297 від 24.02.2017, головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з фізичних осіб Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Плаксуном Максимом Петровичем у період з 27.02.2017 по 13.03.2017 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов'язаної з будівництвом та продажем об'єктів нерухомого майна за період з 01.01.2015 по 15.11.2016, за результати якої було складено акт перевірки від 20.03.2017 №154/10-36-13/НОМЕР_1.

На підставі висновків акта перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області були прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 2870483,15 грн., з яких за податковими зобов'язаннями у сумі 2296386,53 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 574096,62 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 37965543,25 грн., з яких за податковими зобов'язаннями у сумі 30372437,60 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 7593108,65 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2017, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 35283120,47 грн., з яких за податковими зобов'язаннями у сумі 28226496,38 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 7056624,09 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2017, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість у сумі 3910,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2017, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 340,00 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 13.05.2017, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 25818,58 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 13.05.2017, яка містить вимогу сплатити суму недоїмку у розмірі 175375,40 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № від 13.05.2017, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340,00 грн.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог та вказав на дотримання відповідачем порядку організації документальної перевірки та наявності підстав для її проведення

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право проводити в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено поняття документальної перевірки.

Згідно з пунктом 78.4. статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до підпункту 78.1.11. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки.

Враховуючи викладене, підставою для прийняття контролюючим органом наказу про проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є, зокрема, отримання податковим органом рішення слідчого судді про призначення перевірки.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для прийняття Головним управлінням ДФС у Київській області наказу від 24.02.2017 №297 є ухвала слідчого судді Солом'янського районного суду м.Києва від 30.11.2016 у кримінальній справі №760/19091/16-в про призначення у кримінальному провадженні №0000292 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212 КК України, позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 01.01.2015 по 15.11.2016, організацію проведення якої доручено Державній фіскальній службі України.

Таким чином, приймаючи спірний наказ про призначення перевірки позивача на підставі ухвали слідчого судді про надання призначення перевірки, контролюючий орган діяв відповідно до вимог підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Доводи апелянта щодо протиправності призначення перевірки на підставі ухвали слідчого судді колегія суддів відхиляє, оскільки питання, пов'язані з оскарженням ухвал слідчого судді, врегульовано положеннями статей 309, 310 Кримінального процесуального Кодексу України, відповідно до приписів яких правом перевірки законності прийнятих слідчим суддею ухвал наділено виключно суд апеляційної інстанції, що здійснює кримінальне провадження.

При цьому, ані положення Кримінального процесуального Кодексу України, ані положення Кодексу адміністративного судочинства не передбачають повноважень суду у рамках адміністративного судочинства перевіряти ухвали слідчих суддів, прийнятих в межах кримінального провадження та вирішувати питання, що пов'язані з виконанням ухвал слідчих суддів.

В той же час, статтею 533 Кримінального процесуального Кодексу України обумовлена обов'язковість рішення суду, які набрали законної сили, для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Щодо тверджень апелянта про безпідставність здійснення перевірки саме Головним управління ДФС у Київській області, в той час як ухвалою суду організацію проведення такої доручено саме Державній фіскальній службі, колегія суддів зазначає, що невід'ємною частиною рішення про призначення перевірки є як визначення суб'єкта, який підлягає перевірці, так і визначення суб'єкта, який здійснює перевірку, без чого не можливо здійснити її виконання. Оскільки слідчий суддя за вказаною нормою приймає рішення про здійснення перевірки, то саме він визначає і суб'єкта, на якого покладається обов'язок її проведення.

Враховуюче викладене та відповідно до положень пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, визначення контролюючого органу, на якого покладено здійснення перевірки, у випадку призначення перевірки слідчим суддею віднесено до компетенції саме слідчого судді.

Разом з тим, ухвалою суду про призначення перевірки не визначено конкретний орган, якому доручено проведення самої перевірки, натомість визначено, що організацію проведення перевірки доручити Державній фіскальній службі України.

На виконання даного судового рішення Державною фіскальною службою України проведено дії з організації проведення призначеної перевірки, зокрема, листом "Про проведення перевірки" від 23.12.2016 №40772/7/99-99-13-04-01-17 Державна фіскальна служба України направила вказану ухвалу суду на адресу Головного управління ДФС у Київській області.

Листом від 23.12.2016 №40772/7/99-99-13-04-01-17 Державна фіскальна служба України зобов'язала Головне управління ДФС у Київській області невідкладно вжити всіх необхідних заходів для організації та проведення документальних позапланових перевірок, зазначених в ухвалах платників податків на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України; визначити осіб, персонально відповідальних за виконання відповідних ухвал; забезпечити координацію спільних дій відповідних підрозділів ГУ ДФС у Київській області та підвідомчих територіальних органів ДФС для безумовного виконання ухвал; залучити до участі у проведенні перевірок посадових осіб ГУ ДФС у Київській області, організувати роботу з Головним оперативним управлінням ДФС (контактна особа - старший оперуповноважений з ОВС ОСОБА_5, тел.НОМЕР_2) щодо отримання наявних матеріалів кримінального провадження для їх опрацювання у холі перевірки.

Відтак, доводи позивача щодо прийняття оспорюваного наказу і здійснення перевірки іншим органом, зокрема відповідачем, з порушенням компетенції та недотриманням податковим органом вимог слідчого судді встановлених в ухвалі є безпідставними.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо дотримання податковим органом вимог п. 79.2 ст.79 ПК України.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Тобто, для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки необхідне також додержання умови вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату її початку та місце проведення до її початку.

Невиконання вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового Кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані в порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового Кодексу України, в разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків в день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом першої інстанції встановлено, що податковою адресою ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1, за якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 03.11.1992 року зареєстрований, про що свідчать відомості паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 на ім'я позивача, виданого Ірпінським МВ Управління ДМС в Київській області 10.11.2015 року.

Копія наказу Головного управління ДФС у Київській області від 24.02.2017 №297 та повідомлення від 24.02.2017 №69/10-36-13-02 з інформацією про проведення перевірки були направлені 24.02.2017 рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу позивача саме за адресою: 08200, АДРЕСА_1, проте 28.03.2017 рекомендована поштова кореспонденція повернулась на адресу податкового органу з відміткою про причини повернення "за місцем обслуговування".

Копія акту перевірки від 20.03.2017 №154/10-36-13/НОМЕР_1, яка була направлена позивачу за адресою місця реєстрації позивача: АДРЕСА_1, рекомендованим поштовим відправленням зі штрих-кодовим ідентифікатором №072 також повернулась на адресу податкового органу із відміткою "за закінченням терміну зберігання", про що свідчить копія конверту з довідкою форми №20.

Наразі, суду першої інстанції, позивач пояснив, що фактично за адресою місця його реєстрації довгий час не проживає, повідомив, що за цією адресою проживають його батьки.

Відтак, копія наказу Головного управління ДФС у Київській області від 24.02.2017 №297 та повідомлення від 24.02.2017 №69/10-36-13-02 про проведення перевірки вважаються належним чином врученими позивачу.

При цьому рекомендована поштова кореспонденція повернулась на адресу відповідача з незалежних від податкового органу причин, які не звільняють платника податків бути обізнаним із наслідками невручення поштової кореспонденції податкового органу, у разі якщо таким платником у передбачений законом строк не повідомлено про зміну податкової адреси.

Таким чином, податковим органом виконано вимоги пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.

Також, колегія суддів з огляду на те, що вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.05.2017 №, від 13.05.2017 №, від 13.05.2017 №, від 13.05.2017 №, від 13.05.2017 №, рішення від 13.05.2017 №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2017 № та рішення від 13.05.2017 № ґрунтуються виключно на твердженнях про порушення відповідачем порядку проведення перевірки, та встановлення правомірності проведення такої, вважає відсутніми підстави для визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст підписано 31.01.19.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма