Справа № 0540/6322/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 р. Справа№0540/6322/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шинкарьової І.В.

при секретарі судового засідання - Заїченко Я.В.,

за участю

позивача - не з'явився;

представника позивача - не з'явився,

представника відповідача - Левченко І.Л. за довір.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бахмутсько - Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2018 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько - Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач), в якій просить визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 07 вересня 1983 року по 01 квітня 1996 року в Донецькому територіальному управлінні державного надзору охорони праці на посаді дільничного гірничотехнічного інспектора, зобов'язати повторно розглянути заяву від 19 жовтня 2017 року з урахуванням встановлених судом обставин у справі.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що з 2004 року є пенсіонером та отримував пенсію державного службовця, при цьому його пільговий стаж за Списком № 1 складав більше 10 років, що і було підставою для оформлення пенсії. У жовтні 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії державного службовця на пенсію за віком. Після проведеного перерахунку, розмір пенсії було обчислено з урахуванням стажу 44 роки 8 місяців 8 днів, в тому числі за Списком № 1 склало 9 років 4 місяці 21 день. Не погоджуючись з таким розрахунком стажу по Списку № 1, 29 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача з метою роз'яснення по розрахунку пільгового стажу. Листом від 29 травня 2018 року відповідач повідомив, що за Списком № 1 стаж складає лише 9 років 4 місяці 21 день. Вважає, що його трудовий стаж за період з 07 вересня 1983 року по 01 квітня 1994 року складає 12 років 06 місяців 25 днів на підставі трудової книжки. В зв'язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків (арк. спавши 34).

15 серпня 2018 року позивачем усунуті позовні вимоги шляхом подачі квитанції про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. (арк. справи 37).

Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 06 вересня 2018 року (арк. справи 1).

06 вересня 2018 року судове засідання відкладено до 16 жовтня 2018 року.

08 жовтня 2018 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнав позовні вимоги позивача, зазначивши, відповідно до матеріалів пенсійної справи, позивач працював з 07 вересня 1983 року по 30 травня 2011 року у територіальному управлінні Держнаглядохорони праці Донецької області на посаді дільничного гірничо -технічного інспектора на шахті, державного гірничо-технічного інспектора. Зазначена посада, відноситься до Списку № 1, розділу 1, підрозділу 1, пункт «г», позиції 101000г-22520 (робітники, керівники, спеціалісти і службовці,зайняті на підземних роботах 50 відсотків і більше робочого часу на рік в обліковому періоді). Пільговий стаж обчислено згідно відомостей обліку підземних спусків в шахту за 1983-2000 роки та наказу про атестацію робочих місць № 121-к від 05 червня 1997 року по Територіальному управлінню Держнаглядохоронипраці України у Донецькій області, представленою позивачем у 2004 році на момент оформлення пенсії. До пільгового стажу роботи, враховані роки, в яких зайнятість складає 50% та більше в обліковому періоді, а саме: 1986 рік, 1988 рік 1990 рік, 1993 рік, 1994 рік, 1995 рік, 1998 рік, 2000 рік, що загалом склало 8 років. На підставі чого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 45-47).

Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року здійснений перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13 листопада 2018 року. (арк. справи 56).

13 листопада 2018 року підготовче судове засіданні відкладено розглядом на 04 грудня 2018 року.

04 грудня 2018 року підготовче судове засіданні відкладено розглядом на 26 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 15 січня 2019 року.

15 січня 2019 року судове засідання відкладено розглядом на 23 січня 2019 року.

В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилась, через відділ діловодства та архівної роботи суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення, відповідно до тих, які викладені у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у позові у повному обсязі за відсутності правових підстав.

Відповідно до норм частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що позивачем, про те що певний стаж не було враховано відповідачем для нарахування пенсії позивачу, стало відомо з відповіді відповідача від 12 червня 2018 року, тому суд дійшов висновку, що позивачем не порушено шестимісячний строк для звернення до суду.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08 грудня 2004 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії (вид пенсії Держслужба) . З цього періоду часу позивач перебував на обліку в управлінні відповідача та отримував пенсію згідно Закону України «Про Державну службу» (арк. справи 123).

19 жовтня 2017 року позивач звернувся до управління із заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 з пенсії за віком, згідно Закону України «Про Державну службу» (арк. справи 75).

З пред'явленої заяви вбачається, що для переведення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, позивачем були надані наступні документи:

- копія і оригінал трудової книжки від 31 серпня 1972 року;

- копія паспорта позивача;

- копія військового квитка (арк. справи 74-75).

На звернення позивача на веб-портал Пенсійного фонду України, 09 січня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькі області було повідомлено, що після проведеного перерахунку, розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу 44 роки 8 місяців 8 днів, в тому числі за Списком № 1 - 9 років 4 місяці 21 день. Розмір пенсії з 19 жовтня 2017 року складає 4 725,06 грн. (арк. справи 24).

20 травня 2018 року позивачем направлений запит до відповідача про надання роз'яснення щодо розрахунку стажу та нарахування пенсії за Списком № 1 (арк. справи 25).

ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12 червня 2018 року за вихідним № 520/С-02001-03 позивачу повідомлено, що згідно особистої заяви від 19 жовтня 2017 року позивачу проведений перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю, на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж, відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» складає 44 роки 08 місяців 08 днів (врахований по 30 вересня 2017 року), в тому числі по Списку № 1 - 09 років 04 місяці 21 день. Пільговий стаж зарахований за довідками уточнюючими пільговий стаж роботи, які знаходяться в матеріалах пенсійної справи , а саме: довідка № 10/25-02 від 17 грудня 2004 року, виданої адміністрацією «Артемсіль», довідка № 05/202 від 07 грудня 2004 року, видана управлінням Держнаглядохоронпрацею України по Донецькій області (арк. справи 26).

З копії розпорядження № 179371 від 14 листопада 2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 призначена пенсія за віком, з умовою призначення за Списком №1. Зарахований стаж, а саме: робота за Списком №1 - 9 років 4 місяця 21 день, військова служба - 2 роки 0 місяців 7 днів, страховий стаж з 01 липня 2000 року - 17 років 3 місяці, загальний стаж (після 2004 року) - 13 років 9 місяців. Загальний стаж (повний) - 44 роки 8 місяців 8 днів на 30 вересня 2017 року. (арк. справи 68).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Також, згідно пункту 1 зазначеного Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, відповідно до записів трудової книжки позивача, виданої 31 серпня 1972 року (арк. справи 12-23) позивач працював:

запис № 17: 07 вересня 1983 року прийнятий до дільничним гірничотехнічним інспектором за переведенням на підставі наказу № 227-к від 07 вересня 1983 року;

- запис № 18: 01 березня 1992 рік переведений дільничним гірничотехнічним інспектором на шахті з підземними роботами Донецької ГТІ, на підставі наказу № 51-к від 25 березня 1992 року;

- запис № 19: 08 лютого 1993 рік управління Донецького округа держгіртехнагляду України реорганізовано та на його базі здійснено Донецьке територіальне управління державного нагляду охорони праці України;

- запис № 20: 01 травня 1993 року переведений в Донецьке територіальне управління держнаглядохорони праці України;

- запис № 21: 01 січня 1994 року Донецька ГТІ перейменована на Донецьку державу інспекцію охорони праці в гірській промисловості;

- запис № 22: 01 квітня 1994 року відповідно зі штатним розписом - державний дільничний гірничотехнічний інспектор на рудниках з підземним и роботами на підставі наказу № 87-к від 04 квітня 1994 року;

- запис № 23: 01 вересня 1994 року присвоєно 10 ранг державного службовця 5 категорії;

- запис № 24: 09 червня 1994 року прийнята присяга державного службовця.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 затверджено Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 1 серпня 1992 року «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах необхідно застосовувати Список, який був чинний на період такої роботи, окрім того, системний аналіз наведених норм з урахуванням вказаних вище положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави стверджувати, що необхідною умовою в призначенні пенсію за віком на пільгових умовах після 21 серпня 1992 року є проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що професія позивача відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, що діяв до 16 січня 2003 року, містить в собі розділ 1, підрозділ 1, пункт «г» позиція 101000г-22520 «робітники, керівники, спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Так, в матеріалах справи міститься наказ Територіального управління державного надзору охорони праці по Донецькій області від 05 червня 1997 року за № 121-к «Про результати проведення атестації робочих місць умов праці дільничних гірничотехнічних інспекторів а шахтах з підземними роботами», в якому визначено, що робоче місце робоче місце дільничного гірничотехнічного інспектора на вугільних шахтах віднесено за умовами праці до категорії особливо небезпечних і шкідливих виробництв, передбачених Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1 пункт "г" - шифр професії 1010100г-22520 (арк. справи 102-103).

Окрім того, з пред'явленої відповідачем даних обліку підземних відвідувань шахт (рудників) дільничним гірничотехнічним інспектором ОСОБА_2 за період 1983 рік по 2000 рік вбачається, що в графі усього за рік зазначена кількість підземних відвідувань за 1983 рік визначено - 60%, за 1984 рік - 63 %, за 1985 рік - 56 %, 1986 рік - 65 %, 1987 рік - 66 %, 1988 рік - 63%, 1989 рік - 62 %, 1990 рік - 63 %, 1991 рік - 64 %, 1992 рік - 66 %, 1993 рік - 61 %, 1994 рік - 61 %, 1995 рік - 61 %, 1996 рік - 56 %, 1997 рік - 61 %, 1998 рік - 60 %, 1999 рік - 59 %, 2000 рік - 72 %. (арк. справи 100).

Також в матеріалах міститься довідка, яка видана Територіальним управлінням Держнаглядохоронипраці України по Донецькій області від 07 грудня 2004 року за вихідним №с 05/202, в якій зазначено, що ОСОБА_2, з 07 вересня 1983 року по теперішній час працює в територіальному управлінні Держнаглядохоронипраці України по Донецькій області. З 07 вересня 1983 року по 01 травня 12992 року працював дільничним гірничотехнічним інспектором Донецької ГТІ та 50 відсотків робочого часу був зайнятий на підземних роботах на шахтах, підконтрольних інспекції - Список 1, розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1 г. З 01 березня 1992 року по 01 січня 1994 року працював інспектором гірничотехнічним інспектором на вугільних шахтах з підземними роботами Донецької ГТІ і 50 та більш процентів робочого часу був зайнятий на підземних роботах, підконтрольних інспекції - список 1, розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1 г. ( арк. спавши 99).

Як зазначав відповідач у судовому засіданні, що при розрахунку пільгового стажу за Списком № 1, до пільгового стажу роботи позивачу враховані роки, в яких зайнятість складає 50% та більше в обліковому періоді, із розрахунку зайнятості 50 % і більше робочого часу протягом року (з розрахунку 21.2 (при п'ятиденному робочому тижні) *12 (кількість місяців у році) : 2 (50 %) = 127,2 дні, посилаючись на розрахунок зазначений в пункті Порядку № 383, для підрахунку пільгового стажу стосуються підприємств з неритмічною роботою.

З пред'явленого розрахунку відповідачем, який розраховувався на підставі даних обліку підземних відвідувань шахт (рудників) дільничним гірничотехнічним інспектором ОСОБА_2 (арк. справи 100), відповідач врахував пільговий стаж роботи позивача за період з 1983 року по 2000 рік, в якому зазначено більш ніж 127,2 днів, а тому до пільгового стажу позивача відповідачем зараховані лише роки: 1986, 1988, 1990, 1993, 1994, 1995, 1998, 2000 роки, що загалом складає 8 років 00 місяців 00 днів.

Позивач в своєму розрахунку посилається на пункт 7 Порядку № 383, в якому зазначено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні. Цей же порядок застосовується при обчисленні пільгового стажу працівників, зазначених у пункті 6 цього Порядку ( 442-92-п ).

Так, пунктами 6, 7 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачено наступне.

Працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

У разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні.

З цього приводу, суд не погоджується з зазначеною позицією відповідача, оскільки вимоги пункту 7 Порядку № 383, щодо підрахунку пільгового стажу стосуються підприємств з неритмічною роботою.

Суд зазначає, що ритмічність виробництва на підприємстві є економічним аналізом діяльності цього суб'єкту господарювання.

В матеріалах справи не міститься доказів, які б свідчили, що позивач працював на підприємстві з неритмічною роботою.

Крім того, у відповідності до пункту 6 Порядку № 383, позивачем надано документи щодо атестації робочих місць працівників.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму, суд не приймає доводи відповідача у зазначеному відзиві на позовну заяву та доводи представлені у судовому засіданні, оскільки вони не знайшли свого підтвердження та потребують додаткового вивчення відповідачем з урахуванням встановлених судом обставин у справі.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 позивачу за період роботи з 07 вересня 1983 року по 01 квітня 1996 року в Донецькій ДТІ на посаді дільничного гірничотехнічного інспектора, зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 19 жовтня 2017 року з урахуванням встановлених судом обставин у справі, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред'явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією про сплату 704,80 від 10 серпня 2018 року (арк. справи 37).

Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору в розмірі 704,80 грн. (на день подачі позовної заяви) за рахунок бюджетних асигнувань з Бахмутсько - Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 250, 256, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Бахмутсько - Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ) про визнання неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 07 вересня 1983 року по 01 квітня 1996 року в Донецькій ГТІ на посаді дільничного гірничотехнічного інспектора, зобов'язання повторно розглянути заяву від 19 жовтня 2017 року з урахуванням встановлених судом обставин у справі,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 ОСОБА_2 періоди роботи з 07 вересня 1983 року по 01 квітня 1996 року в Донецькій ГТІ на посаді дільничного гірничотехнічного інспектора.

Зобов'язати Бахмутсько-Лиманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) від 19 жовтня 2017 року, з урахуванням встановлених обставин у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні) 80 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення підписано та оголошено у судовому засіданні 23 січня 2019 року.

Повний текст рішення складений 04 лютого 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Шинкарьова І.В.