Справа № 815/1308/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1308/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Брижкіної І.О.,

за участю: представника позивача - Цимбала Сергія Юрійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК ГРУП УКРАЇНА" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСК ГРУП УКРАЇНА" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14 вересня 2017 року: №, № та податкову вимогу №20728-17 від 05 жовтня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог, на ряду з іншим, зазначалось, що TOB «TCK ГРУП УКРАЇНА» (далі ТОВ) було здійснено помилкову реєстрацію 12 податкових накладних по контрагентам, які первинною документацією не підтверджуються, оскільки договірні відносини у цій частині між ними відсутні. Реєстрація помилково складених TOB податкових накладних у ЄРПН була зупинена. Також позивач зазначив, що направлення на реєстрацію 12 помилково складених податкових накладних та не відображення їх у податковій декларації за податковий період червень 2017 року, не призвело до заниження податкових зобов'язань із податку на додану вартість у зазначеному в акті камеральної перевірки розмірі, оскільки розмір податку на додану вартість контрагентами позивача до складу податкового кредиту не включався, а господарських операцій в цій частині не відбувалося, а отже, шкоди, у вигляді заниження податкового зобов'язання позивача, державі не нанесено, що виключає штрафну та компенсаційну відповідальність TOB.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року позовні вимоги було задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що на підставі п.20.1.4 ст.20 розділу І Податкового кодексу України та у порядку пунктів 76.1, 76,3 ст.76 розділу ІІ Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку податкової звітності TOB з податку на додану вартість за звітний (податковий) період - червень 2017 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 21 серпня 2017 року №6031/15-32-12-12/39704838 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість TOB «TCK ГРУП УКРАЇНА», , за звітний (податковий) період червень 2017 року".

Відповідно до висновку акту, встановлено наступне порушення позивача: порушення норм п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п.201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28 січня 2016 року №21, що виразилось у заниженні по декларації з ПДВ за звітний (податковий) період - червень 2017 року суми, що сплачується до державного бюджету ( року 18), у розмірі 591151,53 грн. та завищення суми від'ємного значення ( року 19) у розмірі 114958 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 21 серпня 2017 року №6031/15-32-12-12/39704838, 14 вересня 2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області (далі ДФС) прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № за платежем «Податок на додану вартість вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», яким позивачу зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 114958 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на додану вартість вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 738940 грн., у тому числі 591152 грн. - за податковими зобов'язаннями; 147788 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями.

Також, ДФС було прийнято податкову вимогу №20728-17 від 05 жовтня 2017 року.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Також, було зазначено, що виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. Задекларовані позивачем показники податкової звітності по ПДВ за червень 2017 року підтверджені документальною перевіркою, висновки якої фактично спростовують висновки акту камеральної перевірки від 21 серпня 2017 року.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та ПК України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.2 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Положеннями статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що камеральною перевіркою було встановлено відхилення обсягу придбання без урахування ПДВ у розмірі 3530548,46 грн., суми ПДВ - 706109,53 грн., загальний розмір з урахуванням ПДВ - 4236657,99 грн..

Зазначене відхилення виникло внаслідок безпідставного направлення ТОВ на реєстрацію 12 податкових накладних, а саме: №76 від 16 червня 2017 року, №69 від 30 червня 2017 року, №68 від 30 червня 2017 року, №63 від 30 червня 2017 року, №61 від 30 червня 2017 року, №60 від 30 червня 2017 року, №57 від 30 червня 2017 року, №49 від 30 червня 2017 року, №50 від 30 червня 2017 року, №51 від 30 червня 2017 року, №48 від 30 червня 2017 року, №56 від 30 червня 2017 року, щодо неіснуючих взаємовідносин із контрагентами TOB «Електроперспектива», TOB «Електросервіс-Південь», TOB «Охорона Сервіс Плюс», TOB «Кобатранс» на загальну суму з урахуванням ПДВ - 423658,06 грн.

Реєстрація помилково складених TOB податкових накладних у ЄРПН була зупинена, що підтверджується квитанціями №1 про їх блокування з боку ДФС України, наявними в матеріалах справи.

З аналізу листа від 10 листопада 2017 року №2590/6/99-99-15-03-02-15/ІПК ДФС України вбачається, що розрахунок коригування до податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, може бути зареєстрований лише після реєстрації такої податкової накладної в ЄРПН та за умови, що з дати складання такого розрахунку коригування не минуло 365 днів.

Тому, з врахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що посилання відповідача про необхідність подання розрахунку коригування до помилково складених податкових накладних є безпідставними, оскільки реєстрація таких накладних була зупинена, що, в свою чергу, унеможливлює подання розрахунку коригування до них, про що зазначено у вказаному листі ДФС.

Поряд із цим, позивачем на підтвердження власної правової позиції щодо помилковості складання відповідних податкових накладних з огляду на відсутність господарських операцій із TOB «Електроперспектива», TOB «Електросервіс-Південь», TOB «Охорона Сервіс Плюс», TOB «Кобатранс» на загальну суму з урахуванням ПДВ 4236657,99 грн. було надано відповідну первинну документацію, включаючи акти звірки взаємних розрахунків із даними контрагентами, податкову декларацію за червень 2017 року та додаток 5 до податкової декларації з ПДВ за червень 2017 року в розрізі контрагента, що, на думку колегії суддів, підтверджує саме реальний обсяг господарських операцій із зазначеними контрагентами та вказують, що не відображення їх у податковій декларації за податковий період червень 2017 року не призвело до заниження податкових зобов'язань із податку на додану вартість.

Крім того, колегія суддів зазначає, що податковим органом не було надано доказів на підтвердження настання першої події, що передбачена пунктом 187.1 статті 187 ПК України, внаслідок якої платник податків повинен віднести відповідні суми до податкових зобов'язань з ПДВ.

Колегія суддів звертає увагу, що дійсно відповідно до абзацу 19 пункту 201.10 статті 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вказані норми належать до застосування у випадку наявності реальних правовідносин між суб'єктами господарювання та не проведення реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідком таких дійсних правовідносин.

Також, колегія суддів зазначає, що в даних спірних правовідносинах відповідні податкові накладні не були зареєстровані не в зв'язку з ігноруванням платником податку - продавцем товарів/послуг обов'язку по реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а в зв'язку з зупиненням відповідної реєстрації податковим органом, що має значення в даних спірних правовідносинах, оскільки свідчить про правову природу відсутності факту реєстрації

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Водночас, положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Крім того, відповідно до пункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З аналізу наведеного вбачається, що діючим податковим законодавством передбачена не можливість, а й встановлено обов'язок ДФС по проведенню документальної позапланової перевірки продавця послуг за наявності обставин, що спричинили виникнення даних спірних правовідносин.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що спірні податкові повідомлення-рішення було винесено фактично за наслідком проведення саме камеральної перевірки, водночас, документальну позапланову перевірку продавця ДФС не проводила.

Також як вбачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2017 року ДФС було складено акт №1478/15-32-14-01/39704838 «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «ТСК ГРУП УКРАЇНА» податкового законодавства за період з 23 березня 2015 року по 30 червня 2017 року, валютного - за період з 23 березня 2015 року по 30 червня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 23 березня 2015 року по 30 червня 2017 року», в якому зазначено, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 23 березня 2015 року по 30 червня 2017 року не встановлено їх заниження/завищення, тобто, задекларовані позивачем показники податкової звітності по ПДВ за червень 2017 року підтверджені документальною перевіркою, висновки якої фактично спростовують висновки акту камеральної перевірки від 21 серпня 2017 року.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14 вересня 2017 року: №, № та податкової вимоги №20728-17 від 05 жовтня 2017 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська область, місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5, Код ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №1007, одержувач УК в м. Одесі / Приморський р-н./ 22030101 ,банк:Казначейство України, код банку:899998 Код ЄДРПОУ суду 34380461 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 21855 (двадцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 70 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 23 січня 2019 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.