Справа № 2340/3005/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3005/18 Суддя (судді) першої інстанції: С.М. Гарань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Черкаській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Черкаській області, в якому просив суд скасувати постанову відповідача № ЧК-259/375/АВ/ІП/ТД/МГ-ФС-184 від 08 травня 2018 року про застосування штрафу в розмірі 37 230 грн. на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 являється фізичною особою - підприємцем, основний вид економічної діяльності - 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до порядку № 295, наказу Управління Держпраці у Черкаській області від 30 березня 2018 року № 181-Н «Про проведення інспекційного відвідування», направлення від 30 березня 2018 року № 543 на проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість на інших нормативно-правових актів ОСОБА_5, головними державними інспекторами вказаного відділу Томіленко Т.Д., Сотник О.І 13 квітня 2018 року здійснено вихід для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 в гастробарі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 на предмет додержання законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками, робочого часу, часу відпочинку, оплати праці.

Підставами для здійснення перевірки стали обставини, передбачені пп.3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26 квітня 2017 року № 295, де передбачено: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Однак, у зв'язку з відсутністю у суб'єкта господарювання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 13 квітня 2018 року № ЧК-259/375/НД та вимогу про надання документів від 13 квітня 2018 року № ЧК-259/375/ПД. Проведення інспекційного відвідування призупинено до 16 квітня 2018 року.

У зв'язку з закінченням терміну на проведення інспекційного відвідування позивача, зазначеного у наказі від 30 березня 2018 року № 181-Н, відповідачем 16 квітня 2018 року видано наказ за №211-Н «Про проведення інспекційного відвідування» щодо проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками, робочого часу, часу відпочинку, оплати праці.

Так, 16 квітня 2018 року посадовими особами відповідача продовжено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю позивача.

За результатами інспекційного відвідування було складено акт від 17 квітня 2018 року № ЧК-259/375/АВ, згідно якого виявлено ряд порушень норм законодавства про працю.

У зв'язку з виявленими порушеннями законодавства про працю, позивачеві винесено припис від 17 квітня 2018 року № ЧК-259/375/АВ/П про їх усунення.

В подальшому заступником начальника Управління Держпраці у Черкаській області Жарковою Мариною Вікторівною 08 травня 2018 року було прийнято постанову про накладення штрафу № ЧК-259/375/АВ/ІП/ТД/МГ-ФС-184, якою на позивача накладено штраф в розмірі 37 230 грн. на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України.

Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, а свої права порушеними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Обговорюючи правомірність такої відмови, колегія суддів зазначає наступне.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови є акт від 17 квітня 2018 року № ЧК-259/375/АВ.

Відповідно до акту № ЧК-259/375/АВ за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 серед іншого встановлено, що у порушення вимог ст. 106 КЗпП України позивачем не проведено оплату надурочних годин.

Так, при ознайомлені з табелями обліку робочого часу у ФОП ОСОБА_4 у березні 2018 року кухарем ОСОБА_9 відпрацьовано 168 годин, при нормі в 167 годин. При цьому, оплата за надурочні години, не нарахована та не оплачена відповідно до вимог ст. 106 КЗпП України, що є порушенням ст. 12 Закону України «Про оплату праці».

Згідно табеля обліку використання робочого часу за березень 2018 року у ФОП ОСОБА_4 07 березня 2018 року на передодні Міжнародного жіночого дня, що святкується 08 березня та відповідно до вимог ст. 73 КЗпП України є святковим днем, кухарем ОСОБА_9 відпрацьовано восьмигодинну норму робочого часу без скорочення на одну годину, що відповідно до вимог ст. ст. 53, 62 КЗпП України є надурочною роботою. Загальний розмір відпрацьованого ОСОБА_9 робочого часу в березні 2018 року становить 168 годин, в той час норма тривалості робочого часу при 40 годинному робочому тижні на березень місяць 2018 року становила 167 годин.

В обґрунтування своєї позиції ФОП ОСОБА_4 стверджує, що допустив технічну помилку, і в табелі обліку робочого часу замість відпрацьованих 07 березня 2018 року ОСОБА_9 семи годин робочого часу було проставлено вісім годин, про що було повідомлено відповідача шляхом надання відповіді на припис № ЧК-259/375/АВ/П від 17 квітня 2018 року, пояснювальної записки, написаної позивачем, а також пояснювальної записки працівниці ОСОБА_10

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п.7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 22 червня 2017 року № 75 (далі - Положення № 75), Управління Держпраці у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Згідно пп.5 п.4 Положення № 75 Управління Держпраці у Черкаській області згідно покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до підпункту 49 пункту 4 Положення № 75 Управління Держпраці у Черкаській області накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Згідно п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань.

Частиною 2 статті 265 КЗпП України передбачено відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, за порушення вимог законодавства про працю, зокрема згідно абзацу 4 вказаної частини юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у ч.2 статті 265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалося вище, згідно акту № ЧК-259/375/АВ за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 встановлено, що у порушення вимог ст. 106 КЗпП України позивачем не проведено оплату надурочних годин. Так, при ознайомлені з табелями обліку робочого часу у ФОП ОСОБА_4 у березні 2018 року кухарем ОСОБА_9 відпрацьовано 168 годин, при нормі в 167 годин. При цьому, оплата за надурочні години, не нарахована та не оплачена відповідно до вимог ст. 106 КЗпП України, що є порушенням ст. 12 Закону України «Про оплату праці».

Згідно статті 62 КЗпП України надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня (статті 52, 53 і 61).

Частиною 1 статті 53 КЗпП України визначено, що напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при п'ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні.

Враховуючи вищезазначені положення статей 53, 62 КЗпП України, надурочними будуть вважаться роботи, що проводяться без відповідного скорочення на одну годину на передодні святкових та неробочих днів.

Разом з тим, відповідно до розрахункової відомості за березень 2018 року ОСОБА_9 отримувала в якості оплати праці посадовий оклад, а не погодинну оплату праці.

Стаття 94 КЗпП передбачає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 96 КЗпП системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників.

Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики).

Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Стаття 97 КЗпП передбачає, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці.

Відповідач у постанові про накладення штрафу № ЧК-259/375/АВ/ІП/ТД/МГ-ФС-184 від 08 травня 2018 року зазначає, що позивачем порушено вимоги ст. 106 КЗпП України та ст. 12 ЗУ «Про оплату праці», що є помилковим, адже оплата праці у позивача відбувається за посадовим окладом.

Посадовий місячний оклад - абсолютний розмір заробітної плати, який встановлюється відповідно до посади.

Стаття 106 КЗпП передбачає, що за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.

За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години.

У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Згідно статті 12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

У квітні 2018 року позивач отримав від відповідача припис про усунення виявлених порушень № ЧК- 259/375/АВ/П від 17 квітня 2018 року, на підставі якого відповідно до наказу № 1 від 23 квітня 2018 року, затвердженого ним, було проведено службове розслідування.

24 квітня 2018 року за фактом службового розслідування було складено акт, в якому комісія прийшла висновку, що запис в табелі за 07 березня 2018 року є помилкою, що підлягає виправленню шляхом закреслення і внесення достовірних даних за підписом ОСОБА_4

10 травня 2018 року відповідачем було отримано відповідь на вказаний припис. Крім того, відповідачу було надано пояснювальну записку, в якій позивач зазначив, що склав табель обліку використаного робочого часу за березень 2018 року та зробив механічну помилку, скопіювавши в табель значення сусідньої графи за 06 березня 2018 року в графу за 07 березня 2018 року та не замінив дані з 8 на 7, не помітивши своєї помилки. Фактично ж ОСОБА_9 відпрацювала сім годин і їй нарахована та виплачена заробітна плата за фактично відпрацьований час. До того ж, у табелі обліку використання робочого часу вірно зазначено всього робочого часу - 167 годин, а у таблиці помилково зазначено -168 годин.

Працівник ОСОБА_9 підтвердила, що відпрацювали в той день сім годин з перервою на обід, зарплата їй була нарахована і виплачена в повному обсязі та претензій до роботодавця вона не має, що підтверджується власноручно написаною нею пояснювальною запискою.

Перевірку тривалості робочого часу було проведено шляхом візуального огляду наданих в ході інспекційного відвідування табелів обліку робочого часу ФОП ОСОБА_4 в порівнянні з затвердженими нормами, що і лягло в основу висновку про порушення позивачем вимог ст. 106 КЗпП.

В зв'язку з чим надалі відповідачу було надано відкоригований табель обліку робочого часу за березень 2018 року, де зазначено, що працівник ОСОБА_9 відпрацювала 167 годин.

Таким чином, будь-яких порушень, зазначених у постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧК-259/375/АВ/ІП/ТД/МГ-ФС-184 від 08 травня 2018 року, позивачем вчинено не було.

Однак, суд першої інстанції проігнорував даний факт та не надав жодної оцінки вище зазначеним обставинам справи, які, власне, і були обґрунтуванням позовних вимог.

Співставлення відомостей з табелю обліку робочого часу кухаря ОСОБА_9 за березень 2018 року із затвердженими нормами кількості робочих годин не може бути єдиним, належним та беззаперечним доказом на підтвердження порушення позивачем ст. 106 КЗпП України. Натомість, при оцінці виявленого порушення як відповідачу, так і суду першої інстанції необхідно було врахувати надані позивачем пояснення та інші докази виправлення технічної помилки при складанні табелів обліку використаного робочого часу за березень 2018 року та надати оцінку доцільності застосування штрафних санкцій з урахуванням характеру вчиненого порушення. Також важливим, на думку колегії суддів, є те, що будь-яких скарг від працівника - ОСОБА_9 на ФОП ОСОБА_4 з приводу невиплати в подвійному розмірі заробітної плати за одну відпрацьовану годину в надурочний час не було.

Таким чином, твердження скаржника про неправомірність дій посадових осіб Управління Держпраці у Черкаській області щодо винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, тому наявні підстави для задоволення позову.

Також в апеляційній скарзі позивач стверджує про порушення відповідачем положень статті 61 Конституції України, оскільки, на його думку, відповідач прийнявши постанову № ЧК-259/375/АВ/ІП/ТД/МГ-ФС-183 та постанову № ЧК-259/375/АВЛП/ТД/МГ-ФС-184 притягнув ФОП ОСОБА_4 двічі до відповідальності за порушення одних і тих самих вимог трудового законодавства.

Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Однак, оскільки постанова № ЧК-259/375/АВ/ІП/ТД/МГ-ФС-183 від 08 травня 2018 року винесена за порушення позивачем положень ч. 1 статті 53, ч. 2 статті 65, статті 57, ч.1,2 статті 115, статті 142 КЗпП України, статей 24, 30 Закону України «Про оплату праці», в той час як оскаржувана постанова № ЧК-259/375/АВ/ІП/ТД/МГ-ФС-184 від 08 травня 2018 року винесена за порушення статті 106 КЗпП України, апелянт безпідставно посилається на наявність підстав для застосування положень статті 61 Конституції України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи було з'ясовані неповно, та як наслідок було прийняте необґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування апеляційним судом та прийняття нового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Черкаській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Управління Держпраці у Черкаській області № ЧК-259/375/АВ/ІП/ТД/МГ-ФС-184 від 08 травня 2018 року про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 в розмірі 37 230 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.