Справа № 200/13582/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 р. Справа№200/13582/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка О.М. при секретарі судового засідання Рудь Т.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в травні 2018 року він дізнався, що відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам які брали участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону, або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року. 18 травня 2018 року позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача. Рішенням № 143785 від 01 серпня 2018 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі, в проведенні такого перерахунку позивачу було відмовлено. Відповідач мотивував відмову тим, що період проходження дійсної строкової служби не співпадає з періодом перебування в зоні радіоактивного забруднення. Відповідно до довідки Міністерства оборони України від 20 грудня 1993 року позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині в період з 03 червня 1987 року по 11 серпня 1987 року. Відповідно до довідки військової частини № 53893 № 761/25 від 11 серпня 1987 року, позивач виконував обов`язки в зазначеній частині в період з 03 червня 1987 року по 11 серпня 1987 року. Відповідно до витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, ряд захворювань які у позивача виявлені, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач вважає, що факт перебування в зоні ЧАЕС та виконання там обов`язків пов`язаних з військовою службою з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС повністю доведеним. Просив суд визнати рішення відповідача № 143785 від 01 серпня 2018 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі незаконним та скасувати його та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по заробітній платі відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу звернення до відповідача з 18 травня 2018 року.
Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду на 18 грудня 2018 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
18 грудня 2018 року розгляд справи був відкладений на 10 січня 2019 року.
10 січня 2019 року розгляд справи був відкладений на 28 січня 2019 року.
Станом на 28 січня 2019 року відзив з боку Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не надходив.
У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина 2 статті 175 КАС України).
Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, інвалід ІІ групи, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
18.05.2018 р. позивач звернувся до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про перерахунок пенсії, відповідно до якої просив провести перерахунок та виплату пенсії по заробітній платі, відповідно до ст. 59 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням № 143785 від 01.08.2018 року Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії по заробітній платі, оскільки період дійсної строкової служби та період перебування в зоні радіоактивного забруднення не співпадають.
Спірним питанням даної справи є не проведення позивачу перерахунку пенсії обчисленої в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої статтею 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 1 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон № 796) встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Тобто, метою Закону № 796 є захист громадян, які постраждали внаслідок: Чорнобильської катастрофи; інших ядерних аварій та випробувань; військових навчань із застосуванням ядерної зброї.
Стаття 59 Закону № 796 стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі № 796 в редакціях: законів України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05 жовтня 2006 року № 231, що діяла до 01 жовтня 2017 року, та "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148, що діє з 01 жовтня 2017 року, не змінювалися.
Частиною третьою статті 59 Закону № 796 у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05 жовтня 2006 року № 231 було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Отже, частиною третьою статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Водночас, частиною третьою статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
Таким чином, виходячи із системного аналізу Закону суд приходить до висновку, що законодавець, вносячи зміни до частини третьої статті 59 Закону № 796, розширив перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробувань та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї (під час проходження дійсної строкової служби).
Частина друга статті 59 Закону № 796 урегульовує порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та набули інвалідність, відповідно до якої цим особам за їх бажанням пенсії можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.
За змістом статті 10 Закону № 796 до осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС належать не тільки військовослужбовці, а враховуючи, що стаття 59 Закону регулює пенсії саме військовослужбовців логічним є висновок про те, що частина 3 статті 59 Закону визначає порядок призначення пенсії серед інших особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, саме під час проходження дійсної строкової служби.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що частина третя статті 59 Закону № 796 передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:
1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або
2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або
3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону № 796 не допускається):
1) особа має статус особи з інвалідністю;
2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;
3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.
Приписи ч. 3 ст. 59 Закону № 796 однозначно врегульовують право осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали інвалідами, на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати та не надають передумов для їх неоднозначного тлумачення.
Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду (ухвала від 08.05.2018 року у справі №820/1148/18, постанова від 13.02.2018 року у справі №756/8380/16-а та у справі №193/877/16-а (2-а/193/14/16), від 21.02.2018 року у справі №619/2262/17).
Відповідно до матеріалів справи позивач приймав участь у спеціальних зборах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.06.1987 року по 10.08.1987 року, тобто не під час проходження дійсної строкової служби. Дійсну строкову службу позивач проходив з 02.12.1970 року по 12.12.1972 рік.
Таким чином, позивач не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону № 796, оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження ним дійсної строкової служби.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачеві у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби.
За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії.
Відповідно до приписів ст. 139 КАСУ України розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 133, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії відмовити у повному обсязі.
Повний текст рішення складено та підписано 31 січня 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кониченко О.М.