Справа № 759/12537/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 23/18 по справі про адміністративне правопорушення від 26.07.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), винесену директором Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва в.о. КМР (КМДА) ОСОБА_4 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі звернення депутата КМР ОСОБА_5 від 22.06.2018 р. № 08/279/08/166-1441 (а.с. 46-47) та наказу Департаменту від 27.06.2018 р. № 447 (а.с. 48) директором Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва ОСОБА_4 було видано направлення для проведення позапланового заходу №б/н від 02.07.2018 зі строком дії до 13.07.2018 (а.с. 49).

04.07.2018 вищевказане направлення для проведення позапланового заходу було отримано уповноваженою особою ТОВ «Автотехцентр-Київ» адвокатом ОСОБА_6 04.07.2018 р., про що стоїть відповідна відмітка (а.с. 49).

13.07.2018 головним державним інспектором інспекційного відділу № 3 Управління контролю за будівництвом ОСОБА_7 складено Акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій (а.с. 17-18).

За фактом виявленого порушення, головним державним інспектором інспекційного відділу № 3 управління контролю за будівництвом ОСОБА_7 13.07.2018 р. було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с. 57-59). Уповноважена особа ТОВ «Автотехцентр-Київ» від отримання примірнику протоколу також відмовилась, про що стоїть відповідна відмітка.

13.07.2018 р. був винесений припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, згідно якого за результатами позапланової перевірки, проведеної на об'єкті «нежитлове приміщення по вул. Ак. Туполєва, 1-б в м. Києві» встановлено порушення, яке полягає у недопущенні уповноваженою особою ТОВ «Автотехцентр-Київ» ОСОБА_6 посадову особу Департаменту на перевірку вимог містобудівного законодавства (а.с. 55-56). Уповноважена особа ТОВ «Автотехцентр-Київ» від отримання примірнику припису відмовилась, про що стоїть відповідна відмітка.

Рекомендованим листом від 16.07.2018 р. № 073-6652 на адресу ТОВ «Автотехцентр-Київ» було надіслано акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва від 13.07.2018, припис про усунення порушення вимог законодавства від 13.07.2018, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.07.2018. Разом із цим, товариство було повідомлено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 26.07.2018 р. о 10.00 год.

26.07.2018 р. головним державним інспектором інспекційного відділу № 3 управління контролю за будівництвом ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 64-67), який був підписаний позивачем.

26.07.2018, розглянувши матеріли про адміністративне правопорушення, було винесено постанову № 23/18 по справі про адміністративне правопорушення, якою керівника ТОВ «Автотехцентр-Київ» ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. (а.с. 68-70), постанову вручено ОСОБА_3 26.07.2018 р.

Вважаючи таку постанову незаконною та необгрунтованою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції в задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що постанову про накладення адміністративного стягнення було складено з дотриманням діючих норм законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 (далі - Порядок № 553).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 23.05.2011 р. № 553 на виконання положень зазначеного Закону затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, яким визначається процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналогічні правові положення закріплені у п.7 Порядку № 553.

У п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону № 3038-VI визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Пунктом 9 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п.п. 13, 14 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

- вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

- бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

- подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством на суб'єкт містобудування покладено обов'язок допустити уповноважених осіб органу архітектурно-будівельного контролю на відповідний об'єкт для проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі звернення депутата КМР ОСОБА_5 від 22.06.2018 р. № 08/279/08/166-1441 (а.с. 46-47) та наказу Департаменту від 27.06.2018 р. № 447 (а.с. 48) директором Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва ОСОБА_4 було видано направлення для проведення позапланового заходу №б/н від 02.07.2018 зі строком дії до 13.07.2018 (а.с. 49).

04.07.2018 вищевказане направлення для проведення позапланового заходу було отримано уповноваженою особою ТОВ «Автотехцентр-Київ» адвокатом ОСОБА_6 04.07.2018 р., про що стоїть відповідна відмітка (а.с. 49).

У відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_6 підтвердив факт отримання відповідного направлення та, відповідно, обізнаність про проведення позапланового заходу посадовими особами відповідача.

Так, колегія суддів зазначає, що позивач володів інформацією щодо проведення перевірки, відтак мав практичну можливість виконати свій обов'язок щодо забезпечення допуску контролюючого органу на відповідний об'єкт.

У п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону № 3038-VI визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Пунктом 9 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п.п. 13, 14 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

- вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

- бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

- подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб'єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб'єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об'єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Так, за результатами позапланового заходу, 13.07.2018 головним державним інспектором інспекційного відділу № 3 Управління контролю за будівництвом ОСОБА_7 було складено Акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій (а.с. 17-18).

Абзацом першим пункту 9 Порядку №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Водночас, пункт 14 Порядку №553 визначає, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно п. 15 Порядку №553, форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 №240 затверджено в додатку 2 форму акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

Так, акт про недопущення посадових осіб відповідача до проведення перевірки від 13.07.2018, складений головним державним інспектором інспекційного відділу № 3 Управління контролю за будівництвом ОСОБА_7, відповідає вищевказаній формі, встановленій законодавством.

У апеляційній скарзі апелянт стверджує, що на момент складання акту про недопущення ОСОБА_6 посадових осіб відповідача до проведення перевірки від 13.07.2018, сам ОСОБА_6 перебував поза межами міста Києва. При цьому, апелянт надає копію посвідчення про відрядження ОСОБА_6, в якому міститься інформація щодо вибуття ОСОБА_6 11.07.208 до м. Луцьк та прибуття до Києва 14.07.2018 (а.с. 21).

Апелянт підтримав зазначені доводи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Дослідивши вищевказану копію посвідчення про відрядження, колегія суддів зазначає наступне.

З відповідної копії неможливо встановити, ким було видано таке посвідчення, повноважень особи на видання посвідчень та підстави, на якій видано посвідчення (дані у відповідній графі «Наказ» відсутні).

Окрім того, як вбачається з копії відповідного посвідчення (а.с. 21), така його форма затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 28.07.1997 року № 260.

Однак, наказом Міністерства фінансів України № 738 від 21.06.2011 визнано таким, що втратив чинність вищевказаний наказ Державної податкової адміністрації України від 28.07.1997 року № 260 та, відповідно, скасовано форму посвідчень про відрядження.

Відтак, апелянтом не підтверджено перебування ОСОБА_6 поза межами Києва у день перевірки посадовими особами Департаменту з питань державного-архітектурно-будівельного контролю.

Твердження апелянта про відсутність на камерах відеоспостереження ТОВ «Автотехцентр-Київ» від 13.07.2018 року посадових осіб контролюючого органу та, зокрема, головного державного інспектора інспекційного відділу № 3 управління контролю за будівництвом ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаного апелянт не надає.

26.07.2018 р. головним державним інспектором інспекційного відділу № 3 управління контролю за будівництвом ОСОБА_7 у присутності позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 64-67), який був підписаний особисто ОСОБА_3

26.07.2018, розглянувши матеріли про адміністративне правопорушення, було винесено постанову № 23/18 по справі про адміністративне правопорушення, якою керівника ТОВ «Автотехцентр-Київ» ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. (а.с. 68-70), постанову вручено ОСОБА_3 26.07.2018 р.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було доведено, що позаплановий захід на ТОВ «Автотехцентр-Київ» та в подальшому накладення адміністративного стягнення, було здійснено відповідно до вимог, встановлених законодавством, в той час як позивачем не було виконано його обов'язок забезпечити допустити уповноважених осіб органу архітектурно-будівельного контролю на відповідний об'єкт для проведення перевірки.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Так, у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. (Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року - залишити без задоволення

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 30.01.2019

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма