Справа № 466/9617/18
Суддя: Єзерський Р. Б.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/9617/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕАВ № 635484 від 01 жовтня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення,-

установив:

04.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 635484 від 01 жовтня 2018 року.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що постановою серії ЕАВ № 635484 від 01 жовтня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 гривень за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Зазначає, що він 01 жовтня 2018 року близько 14:30 год. рухався на автомобілі марки «Audi A4» н.з. НОМЕР_1 по пр. Свободи у м. Львові. Його автомобіль двічі заглох, через це він змушений був здійснити негайну аварійну зупинку. З метою забезпечення безпеки руху для інших транспортних засобів, він поставив свій автомобіль на парковку для інвалідів по вул. Гнатюка, 4 у м. Львові. ОСОБА_1 відійшов від автомобіля для того, щоб запитати у людей номер евакуатора. Дізнавшись номер, він зателефонував до автосервісу «Тачки» для надання йому послуг евакуатора. Підійшовши до автомобіля, він побачив працівників поліції, які стояли біля його автомобіля, які в подальшому винесли постанову відносно нього за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Вважає зазначену постанову про адміністративне правопорушення такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки прийнята не лише з порушенням процесуальних норм законодавства України про адміністративні правопорушення, але й без належних на те правових підстав.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини, викладені у поданому до суду позові. Просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що 01.10.2018 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №635484 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн., за те, що ОСОБА_1 01.10.2018 року о 15.00 год. у м. Львові, по пр. Свободи, 15 здійснив стоянку в місці позначеному дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з дод. таблицею 7.17 «Інвалід», чим порушив п. 33 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Як встановлено в судовому засіданні, складанню оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення передувало обвинувачення позивача зі сторони інспектора Малиша Олега Володимировича у скоєнні даного правопорушення, а пояснення позивача про причини зупинки автомобіля, в місці позначеному дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з дод. таблицею 7.17 «Інвалід», у зв'язку із технічною поломкою автомобіля та в подальшому виклику евакуатора сервісу «Тачки» 01.10.2018 року близько 14:40 год., що стверджується довідкою автосервісу «Тачки» про виклик працівника автосервісу «Тачки», до уваги не бралися, дослідження доказів не були розглянуті з врахуванням такого права правопорушника передбаченого ст. 268 КАС України.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАВ № 635484 від 01.10.2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Дана обставина дає суду підстави зробити висновок про те, що, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з'ясовувалися, права особи - правопорушника передбачені ст. 268 КУпАП дотримані не були.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП не надано.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №635484 від 01.10.2018 року слід скасувати, а провадження закрити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 264-2 КАСУ, ст. 245, 251, 252, ч. 1, 268, 280 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕАВ № 635484 від 01 жовтня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Серії ЕАВ № 635484 від 01 жовтня 2018 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції Львівській області Малишем О.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р. Б. Єзерський