Справа № 1940/1785/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4636/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року, головуючий суддя - Мандзій О.П., ухвалене о 16 год. 57 хв. у м. Тернополі, повний текст якого складено 13.11.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 27.08.2018 року №ТР1082/331/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 446 760,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що за результатами інспекційного відвідування 07.08.2018 р. відповідачем необґрунтовано зроблено висновок про допуск до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, чотирьох осіб в кіосках, розташованих у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Визначення позивачем можливості укладення трудових договорів в майбутньому та придатності приміщень для підприємницької діяльності, помилково розцінено відповідачем як порушення вимог трудового законодавства. Вказані адреси не являються місцем провадження господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а відтак позивач не виступає суб»єктом правопорушення в даному випадку.

При цьому, посадові особи органу державної влади при проведенні перевірки та прийняті спірного рішення діяли всупереч законодавству у сфері регулювання здійснення державного нагляду (контролю), у спосіб не передбачений законами, що є порушенням правового порядку в Україні, встановленого ст.19 Конституції України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 27.08.2018 року №ТР1082/331/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу, прийняту Управлінням Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шпитальна, 7 м. Тернопіль, код в ).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при проведенні заходу державного контролю та при прийнятті постанови про накладення штрафних санкцій уповноваженими посадовими особами, на підставі ст. 19 Конституції України, управління діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, міжнародними договорами та законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є громадянином Узбекистану та проживає за адресою: АДРЕСА_3, згідно посвідки на постійне місце проживання НОМЕР_1, виданої 10.08.2016 р. органом 4601 (а.с. 48).

Відповідно до детальної інформації про фізичну особу, ОСОБА_1 22.03.2018 р. зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якої є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с. 47).

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку №036 місцем провадження господарської діяльності ОСОБА_1 визначено зупинка громадського транспорту (а.с. 77).

Управлінням Держпраці у Тернопільській області, з метою перевірки інформації викладеної у листі відділу боротьби зі злочинами пов»язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 06.08.2018 р. №553/5/01-2018 (а.с.61), на виконання окремого доручення голови Державної служби України з питань праці від 30.07.2018 року №177/4.1-18 (а.с. 41), на підставі наказу Управління Держпраці у Тернопільській області від 06.08.2018 р. №512 (а.с.42), направлення від 06.08.2018 року №ТР1082/331 (а.с. 40), було проведено захід державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційне відвідування) у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2, та АДРЕСА_1.

Результати інспекційного відвідування викладено в акті від 08.08.2018 року №ТР1082/331/АВ (а.с. 43-45), який у зв»язку з відмовою від підпису направлено об»єкту відвідування рекомендованим листом 09.08.2018 року №173, що відповідно до рекомендовано повідомлення про вручення поштового відправлення отримано за довіреністю 05.09.2018 року (а.с. 46).

Так, вказаним заходом державного контролю за додержанням законодавства про працю виявлено порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України. Під час проведення інспекційного відвідування 07.08.2018 р. встановлено, що у кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_1) здійснювали приготування і продаж шаурми громадяни Узбекистану ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 52, 54). Згідно дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (а.с.51) роботодавцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1. Трудові договори із вищевказаними найманими працівниками роботодавцем не укладено.

Управлінням Держпраці у Тернопільській області засобами поштового зв»язку надіслано повідомлення від 17.08.2018 року №2789/01-05-12.3/18 про розгляд справи про накладення фінансових санкцій 27.08.2018 року, проте поштове відправлення 14.09.2018 року повернуто відправнику за незапитом (а.с. 65).

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування від 08.08.2018 року №ТР1082/331/АВ, за порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, відповідачем винесено постанову від 27.08.2018 року №ТР1082/331/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 446 760,00 грн. у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст.265 КЗпП України (а.с. 58).

Вказана постанова прийнята без участі позивача чи представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та направлена об»єкту відвідування листом від 28.08.2018 року №2908/01-05-12.3/18, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано за довіреністю 05.09.2018 р. (а.с.57).

Не погодившись із такими рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене рішення про накладення штрафу прийнято з використанням повноважень не з метою, якою це повноваження надано, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідальність за порушення законодавства про працю передбачена ст.265 КЗпП України.

Механізм накладення на суб»єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2 - 7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок №509).

Порядок №509 визначає механізм накладення на суб»єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення»

Пунктами 2-7 Порядку №509 передбачено, що Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб»єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об»єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п»ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб»єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб»єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п»ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб»єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Судом встановлено, акт перевірки був складений 08.08.2018 року, 17 серпня 2018 року позивачу було надіслано повідомлення про розгляд справи 27.08.2018 року о 10 год. 15 хв. про накладення штрафу.

Однак, вказане повідомлення 14.09.2018 року повернуто відправнику за незапитом (а.с. 65).

27.08.2018 року відповідачем винесено постанову відносно позивача №ТР1082/331/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 446 760,00 грн. у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент винесення оскарженої постанови Управління Держпраці у Тернопільській області не мало інформації щодо обізнаності позивача про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу, чим позбавило позивача права брати участь у розгляді справи, надати відповідні пояснення та інші докази, користуватись правовою допомогою, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання тощо, що на думку суду є порушенням п. 6-7 Порядку №509.

Такого висновку дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у своїй постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №461/2687/15-а.

Відтак, аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час прийняття оскарженої постанови відповідач діяв не в межах наданих повноважень не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, через що оскаржена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі №1940/785/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 01.02.2019 року.