Справа № 522/24664/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

31 січня 2019 року

Київ

справа №522/24664/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15306/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Стрелець Т. Г.,
суддів Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №522/24664/16-а

за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року (постановлену у складі: головуючого судді Тарасова А.В.) та на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Вербицької Н.В., суддів: Джабурії О.В., Крусяна А.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 при нарахуванні йому грошової допомоги, як військовослужбовцю, звільненому з військової служби, відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати грошову допомогу (як військовослужбовцю, звільненому з військової служби) відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», враховуючи при обчисленні щомісячну додаткову грошову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року, виплативши в повному обсязі грошову компенсацію суми податків з доходів фізичних осіб, утриманого з цієї грошової допомоги; виплатити позивачу грошову допомогу, врахувавши раніше виплачену суму 192 448,07 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при звільненні позивача з військової служби йому було виплачено грошову допомогу. У розрахунок вказаної допомоги відповідачем не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, виплата якої передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій". На думку позивача, щомісячна додаткова грошова винагорода має постійний характер, а тому відповідач зобов`язаний був включити її до складу розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Короткий зміст рішення суду І інстанції
3. 11 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року, має тимчасовий характер, оскільки її виплата дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, а тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. 11 жовтня 2017 року Одеський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. 03 листопада 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року. Прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року.

8. Військова частина НОМЕР_1 надала заперечення на касаційну скаргу, в якому просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

9. 05 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року задоволено заяви суддів Бучик А.Ю., Гімона М.М., Мороз Л.Л. про самовідвід. Відведено суддів Бучик А.Ю., Гімона М.М., Мороз Л.Л. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеса від 11 травня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 12 лютого 2018 року дану справу передано у провадження судді-доповідача Стрелець Т.Г.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
10. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивач у справі):
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

ОСОБА_1 зазначає, що вирішуючи спір суди попередніх інстанцій залишили поза увагою те, що у період з 01 січня 2016 року по 14 листопада 2016 року (день звільнення позивача з військової служби) розмір, порядок та умови виплати військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячної додаткової грошової винагороди регулювалися наказом Міністерства оборони України від 27 січня 2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році». Пунктом 2 вказаного наказу було встановлено виплачувати щомісячне грошове забезпечення військовослужбовців з розрахунку: основні види грошового забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років); надбавка за виконання особливо важливих завдань - 50 відсотків; премія: щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення на місяць усім військовослужбовцям; інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення - у розмірах, визначених нормативно-правовими актами. Отже, виплата у 2016 році всім військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди по фіксованій ставці (60%) фактично виключила видання у військових частинах щомісячних наказів про її виплату. Таким чином, у 2016 році додаткова грошова винагорода мала постійний характер виплати та входила до складу щомісячного грошового забезпечення, з якого розраховувалася одноразова допомога при звільненні.

11. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу (відповідача у справі):
Військова частина НОМЕР_1 посилається на те, що щомісячна додаткова грошова винагорода, при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, не включається до складу суми грошового забезпечення. Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 05 листопада 2013 року у справі №21-210а13, від 30 вересня 2014 року у справі №21-297а14, від 03березня 2015 року у справі №21-32а15.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено що наказом Міністра оборони України №428 від 13 травня 2016 року капітана 1 рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України звільнено з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я).

13. Наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України №230 від 14 листопада 2016 року позивача виключено із списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято із всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси.

14. Вказаним наказом зобов`язано виплатити позивачу грошову допомогу при звільненні з військової служби у запас в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Сил України за 45 календарних років у розмірі 195 378,75 грн відповідно до наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260.

15. Згідно з доводами позивача до розрахунку суми одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відповідачем протиправно не включено суму щомісячної додаткової грошової винагороди, що значно вплинуло на зменшення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
16. Конституція України.
16.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)
17.1. Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

17.2. Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

18. Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
18.1. Частина друга статті 9. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

18.2. Частина друга статті 15. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

19. Постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року №1294 (чинної на час виникнення спірних правовідносин).
19.1. Пункт 1. Установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

19.2. Пункт 2. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

20. Постанова Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22 вересня 2010 року №889» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
20.1. Підпункт другий пункту 1. Установити щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

20.2. Пункт 2. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

21. Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджена наказом Міноборони від 11 червня 2008 року №260 (чинна на час виникнення спірних правовідносин).
21.1. Пункт 38.1. Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

21.2. Пункт 38.6. Військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

22. Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затверджена наказом Міноборони від 15 листопада 2010 року №595 (чинна на час виникнення спірних правовідносин).
22.1. Пункт 8. Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

22.2. Пункт 9. Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

23. Наказ Міноборони від 27 січня 2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» (чинного на час виникнення спірних правовідносин).
23.1. Пункт 2. Щомісячне грошове забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) виплачувати з розрахунку: основні види грошового забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років); надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) всім військовослужбовцям - 50 відсотків; премія; щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення на місяць усім військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби); інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення - у розмірах, визначених нормативно-правовими актами.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
24. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

25. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

26. Правильними є посилання судів на те, що історичний (в історичному розвитку) та нормативний підхід до розуміння положень постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року в системному зв`язку із нормами статей 9 і 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII та правилами Інструкції від 15 листопада 2010 року №595 дають підстави стверджувати, що щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII.

27. Щомісячна додаткова грошова винагорода має окремий, особливий і разовий характер виплати, оскільки виплачується тільки тим категоріям військовослужбовцям, перелік яких наведений у постанові Кабінету Міністрів України №889, і лише, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

28. Аналогічне розуміння положень постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року Верховний Суд України сформулював раніше у постановах від 15 жовтня 2013 року (справа №21-368а13), 4 листопада 2014 року (справа №21-473а14), 3 березня 2015 року (справа №21-32а15), 19 травня 2015 року (справа №21-466а15).

29. Вищенаведені обставини спростовують твердження касатора про те, що наказ Міноборони від 27 січня 2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» є підставою для включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога при звільненні.

30. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

31. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року у справі №522/24664/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець
Судді О. В. Білоус
І. Л. Желтобрюх