Справа № 810/3940/17
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3940/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «Кривошиїнська» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «Кривошиїнська» звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.10.2017 № на суму 50883,33 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «Кривошиїнська» задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог даного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Кривошиїнська» (ідентифікаційний код 32452848; місцезнаходження: 09013, Київська область, Сквирський район, село Кривошиїнці, вул. Сквирська, буд. 87А) зареєстрована як юридична особа 18.04.2003 що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.11.2017 (том 1, а.с. 20-25).

Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість з 12.05.2003, про що свідчить витяг з Реєстру платників податку на додану вартість №029 (т. 1, а.с.179).

23.01.2015 між позивачем та Тетіївською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області був укладений договір про визнання електронних документів №230120151, за яким платнику податків надано можливість подавати до органів ДФС податкові документи в електронному вигляді (пункт 2 Розділу 1 Договору) (т.1, а.с.180-182).

26 вересня 2017 року посадовою особою ГУ ДФС у Київській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.1. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України та у порядку ст.ст. 76, 102 Податкового кодексу України була проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2015 року з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН з податку на додану вартість платника ТОВ АФ «Кривошиїнська», за результатами якої складено акт №4099/12-02/32452848 (далі - акт перевірки) (т.1, а.с. 64-66).

В ході перевірки було встановлено, що в порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України платником несвоєчасно зареєстровано виписані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

- податкова накладна від 31.12.2015 №35/2 на суму ПДВ 447500,00 грн. зареєстрована в ЄРПН 16.01.2016, кількість днів простроченої реєстрації - 1;

- податкова накладна від 31.12.2015 №37/2 на суму ПДВ 4800,00 грн. зареєстрована в ЄРПН 16.01.2016, кількість днів простроченої реєстрації - 1;

- податкова накладна від 31.12.2015 №36/2 на суму ПДВ 13333,33 грн. зареєстрована в ЄРПН 16.01.2016, кількість днів простроченої реєстрації - 1.

Як вбачається з матеріалів справи, акт камеральної перевірки був направлений позивачу рекомендованим поштовим відправленням та отриманий останнім 28.09.2017, що підтверджується наявним у справі рекомендованим поштовим повідомленням (т.1, а.с.60).

На підставі акту перевірки, а також згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України та з урахуванням ст. 102, п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 11.10.2017 №, згідно з яким до ТОВ АФ «Кривошиїнська» за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 508833,33 грн. застосовано штраф у розмірі 10%, що складає 50883,33 грн. (т.1, а.с. 67).

Податкове повідомлення-рішення від 11.10.2017 № було отримано позивачем 17.10.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням (т.1, а.с.66).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України).

Так, приписами п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положеннями пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За правилами п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

У відповідності до п.201.10. ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Положеннями п.14.1.60 ПК України встановлено, що єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

У відповідності до п.201.1 ст.201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст.201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог ст.192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

- 20% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до ЗО календарних днів;

- 30% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Пунктом 35 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України встановлено, що норми пункту 120.1.1 статті 120.1 Податкового кодексу України не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, складених до 01.10.2015.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоенерготрейд» (Покупець) та ТОВ АФ «Кривошиїнська» (Постачальник) було укладено договір поставки від 18.12.2015 №18/12, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію (далі - Товар), ціна, найменування, асортимент, кількість та якість якого затверджується сторонами в Специфікаціях, що з моменту підписання Сторонами стають додатком до Договору (т.1, а.с. 13).

На виконання умов Договору від 18.12.2015 №18/12 позивачем був поставлений товар (кукурудза) Товариству з обмеженою відповідальністю «Теплоенерготрейд» на загальну суму 288000,00 грн., у тому числі ПДВ - 48000,00 грн., про що свідчить видаткова накладна від 31.12.2015 №58 та на загальну суму 352000,00 грн., у тому числі ПДВ - 58666,67 грн., про що свідчить видаткова накладна від 31.12.2015 №56 (т.1. а.с.52-53).

Позивачем у відповідності до пп. 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України були виписані податкові накладні від 31.12.2015 №13/2 на загальну суму 80000,00 грн., у тому числі ПДВ - 13333,33 грн. та від 31.12.2015 №17/2 на загальну суму 288000,00 грн., у тому числі ПДВ - 48000,00 грн. (т.1, а.с. 37-38).

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Деметра-Агро» (Покупець) та ТОВ АФ «Кривошиїнська» (Постачальник) було укладено договір поставки від 31.12.2015 №12/31-15/1, відповідно до п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник відповідно до попередньої домовленості з Покупцем зобов'язується передати (поставити) Покупцеві у його власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а Покупець зобов'язується прийняти Товар і у визначений строк сплатити його вартість (т.1, а.с. 17).

На виконання умов Договору від 31.12.2015 №12/31-15/1 позивачем був поставлений товар ТОВ «Деметра-Агро» на загальну суму 2685000,00 грн., у тому числі ПДВ - 447500,00 грн., про що свідчить видаткова накладна від 31.12.2015 №53 (т.1, а.с. 51).

Позивачем була виписана податкова накладна від 31.12.2015 №8/2 на загальну суму 2685000,00 грн., у тому числі ПДВ - 447500,00 грн. (т.1. а.с. 39).

Отже, як свідчать матеріали даної справи, податкові накладні були складені саме після 01.10.2015, а тому за нормами чинного законодавства повинні бути зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

При цьому, якщо податкові накладні складені після 01.10.2015 і фактично зареєстровані в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, то до платника податку, відповідального за їх реєстрацію в ЄРПН, застосовуються штрафні санкції, визначені статтею 120.1 Податкового кодексу України.

З наявних у справі доказів вбачається, що позивач засобами телекомунікаційного зв'язку направив податкові накладні №13/2 від 31.12.2015, №17/2 від 31.12.2015, №8/2 від 31.12.2015 на адресу контролюючого органу для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, які згідно квитанцій №1 (для кожної накладної відповідно) доставлені до центрального рівня Державної податкової служби 15.01.2016, однак не були прийняті з наступних підстав:

- податкова накладна №13/2 від 31.12.2015 на загальну суму 80000,00 грн., в тому числі ПДВ 13333,33 грн. «документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (13333,33) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (824,49) продавця» (т.1, а.с. 37, зворотній бік);

- податкова накладна від 31.12.2015 №17/2 на загальну суму 288000,00 грн. в тому числі ПДВ 48000,00 грн. «документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (48000,00) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (824,49) продавця» (т.1, а.с. 38, зворотній бік);

- податкова накладна від 31.12.2015 №8/2 на загальну суму 2685000,00 грн., в тому числі ПДВ 447500,00 грн. «документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (447500,00) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (824,49) продавця» (т.1, а.с. 39, зворотній бік).

Досліджуючи матеріали даної справи, колегія суддів зауважує на тому, що на платіжних дорученнях №4043301 від 15.01.2016р. на суму 48 000 та №4043115 від 14.01.2016р на суму 447 500,00 (а.с.42), міститься відмітка «Проведено банком 15.01.2016».

При цьому, колегія суддів не бере до уваги лист Державної казначейської служби від 01.02.2018р №5-12/914-1976 (а.с.№84), оскільки зі змісту вказаного листа вбачається, що «інформація про надходження коштів на рахунок №7695 ТОВ АФ «Кривошиїнська» направлена Держказначейством до Державної фіскальної служби 14.01.2016, а саме:

- по сумі 12 546,78 грн. в 16 год. 42 хв., пакет №1438839;

- по сумі 447 500,0 грн. в 17 год. 52 хв., пакет №1439090;

- по сумі 48 000,0 грн. в 18 год. 12 хв., пакет №1439143»

За нормами чинного законодавства, платіжні доручення в будь-яких системах клієнт-банку (в даному випадку банк, в якому обслуговується позивач - АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») дійсні протягом 10-ти днів і дата платіжного доручення є датою створення цього документу. Крім того, банк проводить платіж виключно у тих випадках, коли це платіжне доручення підписано відповідними електронними цифровими підписами, які зазначені в картці із зразками підписів та відбитка печатки установи (Додаток 2 до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах) та відправлено на опрацювання в операційний відділ банку в межах операційного часу встановленого регламентом банківських установ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що первинні документи не підтверджують ту обставину, що Держказначейство могло передати до Державної фіскальної служби відомості раніше (15.01.2016) ніж їх провів банк.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

- порядковий номер податкової накладної;

- дата виписування податкової накладної;

- повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

- податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

- повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

- опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

- ціна постачання без урахування податку;

- ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

- загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

- код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував вимоги вищезгаданої статті про обов'язковість таких реквізитів, як дата та номер податкових накладних, оскільки на дату виникнення податкових зобов'язань (31.12.2015р.) позивачем були складені наступні податкові накладні №8/2 від 31.12.2015р на суму 2685000,00 грн. (ПДВ 447500,00 грн.), №13/2 від 31.12.2015р на загальну суму 80000,00 грн., (ПДВ 13333,33 грн.), №17/2 від 31.12.2015 на суму 288000 грн. (ПДВ 48000,00 грн.) (а.с.19, а.с.15, а.с.16), №37/2 від 31.12.2015 на суму 288000,00 грн. (ПДВ 48000,00 грн.), №36/2 від 31.12.2015р на суму 80000,00 (ПДВ 13333,33 грн.), №35/2 від 31.12.2015р на суму 2685000,00 грн. (ПДВ 447500,00 грн.) (а.с.34-36).

Згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, граничною датою реєстрації податкових накладних, складених позивачем 31.12.2015р. за №8/2, №13/2, №17/2, №37/2, №36/2, №35/2, є саме 15 січня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні №8/2, №13/2, №17/2, які були складені ТОВ АФ «Кривошиїнська» 31.12.2015р. та були відправлені 15.01.2016р. в межах законодавчо встановленого строку, про що свідчать квитанції №1 (зворотний бік а.с.37, 38, 39), були не зареєстровані та самостійно визнані позивачем помилковими, оскільки не включені до податкових зобов'язань за грудень 2015 року.

Між тим, податкові накладні № 35/2, №36/2, №37/2, складені 31.12.2015, позивачем були направлені до Державної фіскальної служби саме 16.01.2016р (зворотній бік а.с. 34, 35, 36), що і призвело до порушення строку їх реєстрації.

Колегія суддів також наголошує на тому, що до реєстру виданих та отриманих податкових накладних (що є базою для складання декларації по ПДВ) у розділі І «Видані податкові накладні» було включено саме податкові накладні №35/2, №36/2, №37/2 від 31.12.2015р. (а.с. 128, 129), у той час як зобов'язання по накладних №8/2, №13/2, №17/2 від 31.12.2015р. взагалі не знайшли свого відображення у податковій звітності ТОВ АФ «Кривошиїнська».

При цьому, чинним законодавством не передбачено складення двох податкових накладних з різними номерами (обов'язковим реквізитом) в один день по одній і тій господарській операції.

Пунктом 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 р. N 1307, передбачено, що виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера не допускається.

Крім того, позивач посилається на неможливість зареєструвати (необґрунтовану відмову відповідача) податкової накладної №17/2 від 31.12.2015р. на загальну суму 288000,00 грн. (ПДВ 48000,00 грн.) (а.с.38) та надає в якості доказу зареєстровану податкову накладну №35/2 від 31.12.2015р. на суму 2685000,00 грн. (ПДВ 447 500,00 грн.) (а.с.36), №36/2 на суму 80000,00 грн. (ПДВ 13333,33 грн.), №37/2 від 31.12.2015 на суму 288000,00 грн. (ПДВ 48000,00 грн.). Проте як вбачається з пояснення начальника Сквирського відділення Тетіївської ОДПІ Бойко М.І. від ОСОБА_4 (вих.№33 від 29.04.2016р.) податкова накладна №36/2 від 31.12.2015р. зареєстрована на суму 1331199,26 грн. (ПДВ 221866,54 грн.), №35/2 від 31.12.2015р на суму 1331200,00 грн. (ПДВ - 221866,67 грн.) - відмовлено у реєстрації, №37/2 від 31.12.2015р - на суму 1790 000,00 грн. (ПДВ - 298333,33 грн.).

Отже, подані позивачем документи містять розбіжності, оскільки реквізити податкових накладних містять ідентичні номери та дати, проте виписані підприємством на різні суми.

За таких обставин, колегія суддів знаходить помилковими висновки суду першої інстанції про те, що перерахування коштів для поповнення реєстраційного ліміту з поточного рахунку платіжними дорученнями від 14.01.2016р №9, №8, та №6 та наявність їх на рахунку ПДВ платника автоматично давало б змогу зареєструвати податкові накладні ТОВ АФ «Кривошиїнська», проте суд не дослідив правомірність перерахування даних коштів в післяопераційний банківський час.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наявність коштів на рахунку ПДВ не є тотожним поняттям з реєстраційним лімітом, оскільки реєстраційний ліміт зменшується за рахунок реєстрації виданих податкових накладних, а сума коштів з рахунку платника списується автоматично за результатами поданої податкової декларації з ПДВ у разі позитивного значення податкового зобов'язання.

Відповідно до п.3 ст.200 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою:

УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ;

?ПопРах - поповнення рахунку, сума що збільшує реєстраційний ліміт, а ?НаклВид - сума, що зменшує такий ліміт.

У зв'язку з цим, наявність коштів на рахунку платника ПДВ можливе навіть з реєстраційним лімітом, що дорівнює нулю.

Відповідно до пункту 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

А пунктом 201.4. статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Оскільки податкові накладні, що були включені позивачем до податкової звітності від 31.12.2015р., відправлені ТОВ АФ «Кривошиїнська» лише 16.01.2016р і в той же день зареєстровані відповідачем, інші податкові накладні, що подавалися позивачем своєчасно та були відхилені відповідачем, ТОВ АФ «Кривошиїнська» самостійно визнала помилковими не включивши їх до власної звітності.

За таких обставин, аналізуючи норми чинного законодавства та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог даного позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329, 331 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «Кривошиїнська» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.