Справа № 185/2362/18(2-а/185/173/18)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 січня 2019 року м. Дніпросправа № 185/2362/18(2-а/185/173/18)
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Юрко І.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року у справі №185/2362/18(2-а/185/173/18) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року у вказаній вище справі адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, подала апеляційну скаргу.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено у відкритому судовому засіданні 06 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга подана скаржником поштою 10.01.2019 року, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого частиною четвертою статті 286 КАС України.

Скаржник заявив суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання скаржник, із посиланням на статтю 295 КАС України, зазначає, що отримав повний текст оскаржуваного рішення суду 02.01.2019 року.

Суд вважає, що вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними з наступних підстав.

З аналізу частини четвертої статті 286 КАС України можна зробити висновок, що перебіг строку подання апеляційної скарги на рішення суду у вказаній категорії справ починається саме з дня проголошення судового рішення. Будь-яких винятків з цього правила стаття 286 КАС України не передбачає.

При цьому присутність або відсутність учасника справи при проголошенні судового рішення, а також факт та дата отримання ним копії такого судового рішення, не впливає на перебіг строку апеляційного оскарження.

Норми статті 295 КАС України про право учасника справи на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі не вручення йому повного судового рішення в день його проголошення не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки особливості провадження у вказаній категорії справ визначені саме статтею 286 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що вказані скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Згідно частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також суд зазначає, що апеляційна скарга від імені Департаменту патрульної поліції підписана ОСОБА_3.

На підтвердження повноважень вказаної особи до апеляційної скарги додано копію довіреності від 04.01.2019 року №182/41/3/01-2019.

Вказана копія довіреності завірена, крім іншого, особистим підписом особи, якій така довіреність видана ОСОБА_3.

Разом з тим, суд вважає, що представник не має права завіряти копію довіреності, яка йому видана довірителем, з наступних підстав.

Так, згідно частини першої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати вимогам, встановленим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, яка видала довіреність.

Копія довіреності, що завірена особою, якій така довіреність видана, не може бути належним доказом дійсної волі довірителя на уповноваження представника діяти в його інтересах.

Копія довіреності повинна бути завірена таким чином, щоб виключати будь-які сумніви стосовно її справжності.

Також суд зазначає, що відповідно до підпункту 1 пункту 1 Розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18 червня 2015 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за № 736/27181, право на створення, підписання, погодження, затвердження документів визначається актами законодавства, положеннями (статутами) установ, положеннями про структурні підрозділи і посадовими інструкціями.

Пунктом 10 Розділу ІІ названих Правил передбачено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки Для копій. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка Копія.

Напис про засвідчення копії довіреності, доданої до апеляційної скарги, не скріплений відбитком печатки відповідного структурного підрозділу скаржника як установи, печатки Для копій або відбитком печатки скаржника як установи.

Згідно частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Матеріали справи не містять оригіналу довіреності, або її копії, засвідченої суддею, або копії, засвідченої у визначеному законом порядку, що суперечить вимогам частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, в матеріалах справи відсутній оформлений належним чином документ про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу.

Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані Департаментом патрульної поліції.

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без руху.

Скаржникові усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом подання до Третього апеляційного адміністративного суду:

- заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку;

- оформленого належним чином документа про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя І.В. Юрко