Справа № 520/8656/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 січня 2019 р. № 520/8656/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання наказів незаконними, поновлення на посаді та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконними наказ №995 від 22.08.2018 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Харківській області в частині звільнення за порушення службової дисципліни оперуповноваженого СКП відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та наказ №242о/с від 04.09.2018 По особовому складу в частині звільнення старшого лейтенанта поліції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 у званні старшого лейтенанта поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області;

- виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він проходив службу в органах Національної поліції в спеціальному званні старший лейтенант поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №995 від 22.08.2018 року позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Проте позивач вважає, що вищезазначені накази прийняті безпідставно, необґрунтовано, без з'ясування всіх обставин справи та є такими, що не ґрунтуються на перевірених і встановлених фактах, а відтак підлягають скасуванню. На підставі вищезазначеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та поновити його на посаді в лавах Національної поліції України.

Ухвалою суду від 26.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося за результатами проведеного службового розслідування. При цьому, проведенню такого службового розслідування передувало встановлення обставин порушення позивачем службової дисципліни під час перебування на стажуванні у Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а саме під час проведення інструктажу перед заступанням в добовий наряд позивач перебував у стані спяніння. При цьому, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився. Зазначені обставини належним чином зафіксовані та підтвердилися під час проведення службового розслідування. Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №995 від 22.08.2018, у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від №242о/с від 04.09.2018. Отже, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Позивач та представник позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Частиною 2 ст. 18 встановлено, що поліцейський зобов'язаний професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1ст.19 Закону України Про національну поліцію поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Частиною 2 ст.19 Закону України Про національну поліцію встановлено підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача визначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п. 4 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460-1У (далі за текстом - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

В силу ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі частиною сьомою статті 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Як вбачається з наведених норм, притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справі України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Статтею 14 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до положень зазначеної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Суд зазначає, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Згідно наведених вище правових норм ч.1 ст.19 Закону України Про Національну поліцію України, ст.1, ст.2 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України дисциплінарна відповідальність виникає за цими нормами лише у осіб, що мають статус поліцейського (ст.17 Закону) та вчинили під час проходження служби в поліції порушення службової дисципліни.

Поряд з цим, згідно з ч. 9 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначають, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Крім цього, порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно підпункту 2.2.6 пункту 2.2. Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі загибелі або травмування особи РНС.

Відповідно до підпунктів 4.4.3 та 4.4.6 пункту 4.4. Інструкції № 230 за рішенням уповноваженого начальника працівники управління (відділів, секторів) інспекції з особового складу кадрових підрозділів відповідно МВС, ГУМВС, УМВС, ВНЗ та науково-дослідних установ МВС залучаються до проведення службових розслідувань при: загибелі або травмуванні особи РНС; отриманні інформації про скоєння особою РНС дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула(и) чи отримала(и) тілесні ушкодження особа (особи) РНС чи цивільні особи.

Пунктами 5.1. - 5.4 Інструкції №230 визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. Особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Судовим розглядом справи встановлено, що на виконання вимог ст. 75 Закону України Про Національну поліцію, розділу ІХ Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 24.12.2015 № 1625, та листа Національної поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2018 Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України, наказом ГУНП в Харківській області від 14.05.2018 № 761 Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області до ГУНП в Донецькій області для стажування в період з 19.05.2018 до 19.08.2018 були направлені наступні працівники ГУНП в Харківській області оперуповноважений СКП відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4, помічник чергового СРПП № 3 Печенізького відділення поліції Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області сержант поліції ОСОБА_5, помічник чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області сержант поліції ОСОБА_6.

З Головного управління Національної поліції в Донецькій області 22.07.2018 року до Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення про те, що цього ж дня зазначені працівники поліції були виявлені в стані алкогольного сп'яніння під час заступання на службу в Великоновосілківському відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області. Аналогічного змісту 30.07.2018 року до Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов лист начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Матеріали справи свідчать, що наказом від 23.07.2018 року №1189 призначено службове розслідування для встановлення відсутності або наявності в діях працівників фактів порушення службової дисципліни, причин та умов, що передували вчиненню ними зазначених дій або сприяли та спонукали до цього, забезпечення повного, усебічного і обєктивного дослідження обставин події та з урахуванням вимог п. 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073.

Начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області 16.08.2018 року затверджено висновок службового розслідування відносно працівників ГУНП в Харківській області.

Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування від 16.08.2018 року згідно з розстановкою нарядів Великоновосілківського відділення поліції на 22.07.2018 та рапорту начальника сектору превенції Великоновосілківського відділення поліції майора поліції ОСОБА_7 старший лейтенант поліції ОСОБА_1, сержанти поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 22.07.2018 року близько 08:00 години прибули до Великоновосілківського відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області для заступання в добовий наряд.

Під час проведення інструктажу майором поліції ОСОБА_7, зокрема, у позивача були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. Позивача було знято з наряду та запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у Великоновосілківській центральній районній лікарні Донецької області, від чого позивач відмовився, зазначені обставини підтверджені відеозаписом.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23.07.2018 року № 1903, зокрема, стажування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у Головного управління Національної поліції в Донецькій області було припинено.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що 15.08.2018 з метою уточнення обставин події в телефонній бесіді був опитаний майор поліції ОСОБА_7 та 15.08.2018 року був опитаний старший інспектор СКЗ Великоновосілківського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9

Вказані особи були опитані з приводу зазначених обставин та пояснили, що були присутні під час фіксації факту перебування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, а саме мав почервонілі очі, запах алкоголю з порожнини рота та нечітку мову. Останньому було запропоновано пройти медичній огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що він відмовився, з приводу чого складено акт відмови від проходження медичного огляду.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивача під час проведення службового розслідування було опитано та він пояснив, що 22.07.2018 він заступив на добове чергування в Великоновосілківському відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області. Після проведення інструктажу він отримав вогнепальну зброю та спецзасоби і разом зі сержантом поліції ОСОБА_5 та сержантом поліції ОСОБА_6 попрямував до місця несення служби. Зі спливом деякого часу ОСОБА_5 подзвонили з чергової частини Великоновосілківського відділення поліції та повідомили, що їм необхідно повернутись до підрозділу. Після прибуття до відділення поліції майор поліції ОСОБА_7 повідомив їм, що до чергової частини надійшло повідомлення про те, що на перехресті вулиць Пушкіна та Гагаріна у смт. Велика Новосілівка Донецької області перебувають троє працівників поліції, і один з них у стані алкогольного сп'яніння. Після цього майор поліції ОСОБА_7 наказав їм здати вогнепальну зброю та спецзасоби і повідомив, що вони зняті з наряду. За даним фактом їм запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у Великоновосілківській центральній районній лікарні Донецької області за допомогою алкотестера. Однак вони відмовились від проходження медичного огляду, оскільки ставлять під сумнів якість показників алкотестера, та запропонували надати для аналізу свою кров та сечу, на що працівники лікарні їм відмовили. Стержант поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 надали пояснення аналогічні поясненню старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що під час проведення службового розслідування вивченням книги розстановки нарядів Великоновосілківського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області від 22.07.2018 виявлено запис про те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1, сержанти поліції ОСОБА_5 В.1. та ОСОБА_6 вогнепальну зброю не отримували, що суперечить поясненням останніх.

Судовим розглядом справи встановлено, що під час проведення службового розслідування старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1, було запропоновано пройти опитування з використанням поліграфа для встановлення наявності або відсутності вживання останнім алкогольних напоїв напередодні або в день заступання на службу, а саме 22.07.2018.

Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування, під час опитування старший лейтенант поліції ОСОБА_1В пояснив, що в період з 20 по 25 липня 2018 року, а також у день заступання на чергування 22.07.2018 та напередодні алкогольні напої він не вживав.

Проте, відповідно до довідки ВПЗ УКЗ ГУНП в Харківській області про результати опитування з використанням поліграфа оперуповноваженого СКП ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 згідно з даними комп'ютерного п'ятиканального поліграфу Axciton СВ 470 спростовуються.

Отже, як встановлено судовим розглядом справи за результатами службового розслідування встановлено, що оперуповноважений СКП відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1, знаходячись на стажуванні у Великоновосілківськогому відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, 22.07.2018 прибув на службу у стані алкогольного сп'яніння. Тим самим у діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення службової дисципліни, що виразилося в ігноруванні підпункту 6 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 1, 4 ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, в частині дотримання норм професійної та службової етики та дотримання законодавства України.

Відповідно до висновку службового розслідування від 16.08.2018 року інспектор ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 за результатами розгляду матеріалів службового розслідування вважав би службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Харківській області під час проходження стажування в ГУНП в Донецькій області закінченим; за порушення службової дисципліни, що виразилося в ігноруванні вимог підпункту 6 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 1, 4 ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, оперуповноваженого СКП відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 притягнути до відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

За порушення службової дисципліни, що виразилось в ігноруванні вимог підпункту 6 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзаців 1, 4 ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, оперуповноваженого СКП відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 наказом від 22.08.2018 року №995 ГУНП у Харківській області Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Як встановлено під час судового розгляду справи підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало встановлення обставин порушення ним службової дисципліни, що виразилось в ігноруванні положень Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту ОВС України та положень Закону України Про Національну поліцію шляхом прибуття для несення служби у нетверезому стані.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку, то беззаперечним є той факт, що на працівників поліції покладається підвищена відповідальність.

Вступаючи на службу в поліцію, поліцейський урочисто складає текст Присяги на вірність Українському народові, усвідомлюючи свою високу відповідальність (ч. 1 ст.64 Закону України Про Національну поліцію).

Поряд з цим, відповідно до п. 2 Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2016 року № 326, гідна поведінка працівника МВС передбачає недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Відповідно до положень пп. 6 п.2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обовязків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обовязків і в невстановленому місці.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про підтвердження висновків відповідача стосовно допущення позивачем порушення службової дисципліни в частині перебування на службі в стані алкогольного спяніння.

При цьому, суд зазначає, що під час судового розгляду справи позивача ОСОБА_1 допитано у якості свідка.

З наданих позивачем показів судом встановлено, що він відмовився від встановлення із застосуванням алкотестера "Драгер-6810" можливого стану алкогольного сп'яніння, оскільки зазначений аткотестер не дозволений до використання, застарілий та несправний. Також позивачем вказано, що після відмови він прибув до найближчої лікарні задля здачі своїх біологічних зразків на аналіз для встановлення стану сп'яніння, проте лікарі відмовилися від відібрання таких зразків.

Однак, суд зазначає, що позивачем не надано до суду жодних доказів стосовно неможливості встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера "Драгер-6810" або наявності обґрунтованого сумніву стосовно можливої недостовірності його результатів.

Також позивачем вказано, що під час проходження опитування з використанням поліграфу він погано себе почував, що вплинуло на результати такого опитування, але спеціаліст не запитував та не виявляв у позивача відомостей щодо стану його здоров'я.

Як встановлено судом, з наданих представником відповідача пояснень, за загальним правилом спеціаліст перед проведенням опитування із застосування поліграфу запитує особу стосовно її стану наявних підтверджених захворювань.

Водночас, суд зазначає, що під час судового розгляду справи позивачем не надано до суду доказів звернення за медичною допомогою у день проходження опитування із використанням поліграфу.

Також доводи позивача та представника позивача стосовно того, що при застосуванні крайнього заходу дисциплінарного впливу відповідачем не враховано недоведеність як вини позивача у вчиненні дисциплінарного правопорушення, так і жодного з перелічених факторів: суперечності в поясненнях керівництва стажування щодо часу виявлення ознак спяніння, сумнівність анонімного повідомлення про нетверезих поліцейських, обставини інциденту, описані в поясненнях позивача та його колег (заперечення звинувачень, проходження інструктажу, отримання зброї. Відмову у відібранні біологічних зразків), неналежне оформлення довідки, складеної за результатом опитування з використанням поліграфа, попередню поведінку позивача, його ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації, не можуть вважатися судом самостійними належними доказами недопущення позивачем порушень службової дисципліни, оскільки не спростовують висновку про вчинення дисциплінарного проступку.

При цьому, суд зазначає, що алкогольне сп'яніння впливає на психологічний стан та швидкість реакції, а також те, що перебування в стані алкогольного при перебуванні на службі в Національній поліції України може мати тяжкі негативні наслідки, накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення до особи, що перебуває у стані сп'яніння на службі, не є занадто суворим.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

Суд зазначає, що наказом ГУНП в Харківській області від 04.09.2017 року №242 о/с у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Так, у контексті розуміння ст. 12 Дисциплінарного статуту, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, а визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає, тим не менше, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість.

Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби, у тому числі і допущення дисциплінарного проступку.

Особа, яка вступає на службу до поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, текст якої наведено у частині першій статті 64 Закону Про Національну поліцію, та скріплює її власноручним підписом. Присяга покладає на працівника поліції всю повноту відповідальності за виконання ним службових обов'язків.

Враховуючи наявність встановлених фактів порушення позивачем п.1 ч.1 ст., Дисциплінарного статуту, а також не дотримання позивачем службової дисципліни та присяги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказів від 17.10.2017 №1090 та від 31.10.2017 №670 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що, враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про визнання незаконним наказу №995 від 22.08.2018 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Харківській області в частині звільнення за порушення службової дисципліни оперуповноваженого СКП відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та наказ №242о/с від 04.09.2018 По особовому складу в частині звільнення старшого лейтенанта поліції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про поновлення ОСОБА_1 у званні старшого лейтенанта поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які є похідними вимогами від первинних позовних вимог.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 (08630, Київська обл., Васильківський р-он, смт. Глеваха, вул. Пиманенка, 128) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5) про визнання наказів незаконними, поновлення на посаді та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 29 січня 2019 року.

Суддя Мельников Р.В.