Справа № 826/25369/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2019 року

Київ

справа № 826/25369/15

провадження № К/9901/2798/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (надалі також позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (надалі також відповідач, Київське КЕУ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 24 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задовольнив частково:

визнав протиправною бездіяльність Київського КЕУ щодо не надання інформації на запит ОСОБА_2 на отримання публічної інформації від 28 жовтня 2015 року у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

в іншій частині в позові відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 17 липня 2017 року скасував постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про зобов'язання Київського КЕУ надати достовірну, повну та точну інформацію на запит ОСОБА_2 на отримання публічної інформації від 28 жовтня 2015 року згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» та прийняв у цій частині нове рішення;

адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково;

зобов'язав Київське КЕУ вирішити питання про надання достовірної, повної та точної інформації на запит ОСОБА_2 на отримання публічної інформації від 28 жовтня 2015 року згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2017 року залишив без змін.

У серпні 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Київського КЕУ про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2017 року у справі № 826/25369/15.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 3 грудня 2018 року відмовив у задоволенні зазначеної заяви відповідача.

Вважаючи це судове рішення апеляційного суду ухваленим із порушенням норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст ухвалених у цій справі судових рішень, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, суд касаційної інстанції виходить з такого.

За змістом частин першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому роз'ясненню підлягає рішення, яким справу вирішено по суті.

Ухвалюючи рішення про відмову в роз'ясненні постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2017 року, Шостий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що наведені в зазначеній постанові висновки суду, а також резолютивна частина даного судового рішення є зрозумілими, оскільки в достатній мірі містять мотиви та обґрунтування; судове рішення є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує, а обставини, на які посилається заявник, фактично вказують на нерозуміння ним порядку виконання цього рішення в частині застосування норм матеріального права.

Верховний Суд погоджується з такою позицією та констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про роз'яснення судового рішення, вірно застосував положення статті 254 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Щодо посилань автора касаційної скарги на труднощі виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2017 року в аспекті питання надання запитуваної ОСОБА_2 крізь призму Закону України «Про захист персональних даних» слід зауважити, що відповідно до резолютивної частини згаданого судового рішення відповідача зобов'язано надати відповідну інформацію згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації». Своєю чергою, частина 10-1 цього Закону чітко визначає умови надання публічної інформації, що містить персональні дані фізичної особи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2018 року у справі № 826/25369/15 за позовом ОСОБА_2 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич