Справа № 440/4228/18
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4228/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника позивача - Репала Д.О.,

представника відповідача - Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (надалі - ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці ДФС (надалі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00357 та рішення про коригування митної вартості товарів UA806020/2018/0037/2 від 05.11.2018;

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00361 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/0040/2 від 08.11.2018;

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00363 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/0041/2 від 09.11.2018.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 08.05.2018 між компанією VELCAR ESTATE LP (продавцем) та ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (покупцем) укладено контракт № UA-001, за умовами якого здійснюється поставка продуктів харчування на умовах Інкотермс 2010, які вказані в Інвойсах на конкретну партію поставки; строк дії контракту до 31.12.2019. На виконання умов контракту ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" через уповноважену особу ФОП ОСОБА_3 до Полтавської митниці ДФС були подані митні декларації для оформлення товарів, які надійшли на адресу позивача. Позивач зазначив, що відповідно до митних декларацій був заявлений для оформлення товар - кава натуральна розчинна; до митних декларації позивачем було надано всі документи, необхідні для митного оформлення товару. На думку позивача, відповідачем протиправно прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00357, №UA806020/2018/00361, №UA806020/2018/00363 з причин порушення позивачем вимог статті 52 Митного кодексу України у частині правильності визначення митної вартості товару та рішення про коригування митної вартості товарів № UA806020/2018/000037/2 від 05.11.2018, №UA806020/2018/000040/2 від 08.11.2018, №UA806020/2018/000041/2 від 09.11.2018.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/4228/18, призначено підготовче судове засідання на 18.12.2018.

12.12.2018 до суду відповідачем надано відзив на позов у якому зазначено, що до відділу митного оформлення №1 Полтавської митниці ДФС 01.11.2018, 08.11.2018, 09.11.2018 до митного контролю та оформлення подані митні декларації № UA806020/2018/212320, № UA806020/2018/212630, № UA806020/2018/212661. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за митними деклараціями проведено коригування митної вартості товару відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України, у зв'язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару у документах, що підтверджують митну вартість товару. Відповідач зазначив, що наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості імпортованих товарів, призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів. За доводами відповідача, рівень заявленої декларантом митної вартості товару № 1 становить 3,71 дол. США/кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за МД від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана митним органом, становить 5,35 дол. США/кг. Зазначено, що під час консультації декларанта відповідно до вимог частини третьої статті 53 МКУ зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. Водночас 09.11.2018 декларант письмово відмовився від надання додаткових документів, з огляду на, що відповідачем прийнято картки відмови. Крім того, відповідач стверджує, що після отримання карток відмов позивачем до митного оформлення подані нові митні декларації за якими товари випущені у вільний обіг, тому скасування карток відмови не буде мати жодних юридичних наслідків для позивача /а.с. 78-88/.

18.12.2018 позивачем надано до суду відповідь на відзив у якій зазначено, що у відповідача не було підстав для обґрунтованого сумніву та перевірки заявленої вартості товару 3,71 дол.США/кг, оскільки раніше така вартість вже була визнана та відомості про неї містяться у інформаційній базі митних органів. Зазначено, що скасування карток відмов у прийнятті митних декларацій є належним способом захисту прав позивача, оскільки ці документи породжують для позивача у нерозривному зв'язку із рішеннями про коригування митної вартості обов'язки щодо доплати митних платежів /а.с. 160-164/.

У підготовчому засіданні 18.12.2018 оголошено перерву до 08.01.2019.

У підготовчому засіданні 08.01.2019 оголошено перерву до 22.01.2019.

22.01.2019 до суду позивачем надано пояснення на позов у яких вказано, що митний орган здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів та у разі наявності обґрунтованих сумнівів у правильності її визначення, може перевірити достовірність показників, зокрема шляхом запитування додаткових документів, проведення консультацій. Таким чином, сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, оскільки законодавством таких підстав прямо не встановлено /а.с. 221-224/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.01.2019.

У судовому засіданні 31.01.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання 31.01.2019 проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2018 між компанією "VELCAR ESTATE LP" (продавцем) та ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (покупцем) укладено контракт № UA-001 за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар, а також будь-які інші замовлені покупцем товари продовольчого, сировинного або промислового характеру, які зазначені в Інвойсах та є невід'ємною частиною контракту.

Пунктом 1.2 контракту визначено, що назва товару, опис, ціна за одиницю товару зазначаються в Інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до пункту 2.1 контракту ціни на товар установлюються у договорах США на умовах поставки (Інкотермс 2010), зазначених в Інвойсах на конкретну визначену поставку /а.с. 42-47/.

На виконання умов контракту ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" через уповноважену особу - декларанта ФОП ОСОБА_3 подано до Полтавської митниці ДФС митні декларації для оформлення товарів, які надійшли на адресу позивача.

Відповідно до митної декларації № UA806020/2018/212320 від 01.11.2018 був заявлений до оформлення товар - кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нето понад 10 кг (П/Е мішки по 30 кг), не для роздрібної торгівлі масою - 16350 кг; торгівель марка СОСАМ, країна виробництва BR, виробник - СОСАМ CIA DE CAFЕ SOLUVER E D ERIVADOS, дата виробництва - 06.08.2018, термін придатності - 06.08.2020 /а.с. 90/.

До митної декларації № UA806020/2018/212320 декларантом було подано наступні документи: контракт № UA-001 /а.с. 92-97/; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 /а.с. 98-99/; сертифікат якості 1395/18 /а.с. 105/; рахунок фактура (інвойс) 261/8 /а.с. 104/; коносамент HLCUSS /а.с. 103/; автотранспортна накладна 4916 /а.с. 102/; сертифікат про походження товару BR041ACO00 /а.с. 101/; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 03.09.2018 /а.с. 100/.

01.11.2018 митний орган направив повідомлення декларанту в якому зазначив про необхідність подання документів, передбачених частиною третьої статті 53 Митного кодексу України, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Також у повідомленні зазначено, що у результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості не містять, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: подано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018, яким закріплено ціну на продукцію, та який видано пізніше ніж рахунок-фактура № 261/18 від 31.08.2018 /а.с. 118/.

02.11.2018 позивачем до митного органу надано прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.08.2018 в якому визначено митну вартість товару 3,71 дол.США/кг. /а.с. 109/.

05.11.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA806020/2018/000037/2 в якому визначено митну вартість товару 5,35 дол.США/кг. /а.с. 112-113/.

Вищевказане рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв'язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару у документах, що підтверджують митну вартість. У результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості не містять, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: подано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018, яким закріплено ціну на продукцію, та який видано пізніше ніж рахунок-фактура № 261/18 від 31.08.2018.

Наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості товарів імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявлено декларантом митної вартості товару №1 становить 3,71 дол. США за кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за митною декларацією від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана митним органом, становить 5,35 дол. США за кг.

На підставі наведеного відповідач дійшов висновку, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до частини другої статті 58 МК України не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв'язку із відсутністю даних щодо вартості операцій з аналогічними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Тому митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, що ґрунтується на митній декларації від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, яка була визнана митним органом.

05.11.2018 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2018/00357, якою відмовлено у прийнятті митної декларації № UA806020/2018/212320 з причин порушення позивачем вимог статті 52 Митого кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару. Також зазначено, що митне оформлення товару можливе за умови застосування рішення про коригування митної вартості товару № UA806020/2018/000037/2 від 05.11.2018 /а.с. 110-111/.

08.11.2018 представником декларанта було подано митну декларацію № UA806020.2018.212630 відповідно до якої був заявлений до оформлення товар - кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг (П/Е мішки по 28 кг), не для роздрібної торгівлі - 18340 кг; торгівель марка СACIQUE, країна виробництва BR, виробник - COMPANHIA CACIQUE DE CAFЕ SOL UVEL /а.с. 136 - 137/.

До митної декларації № UA806020/2018/212630 декларантом було подано наступні документи: контракт № UA-001 /а.с. 92-97/; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 /а.с. 98-99/; рахунок фактура (інвойс) 012669 /а.с. 140/; коносамент HLCUSS /а.с. 141/; автотранспортна накладна 3277 /а.с. 142/; сертифікат про походження товару BR041ACO00 /а.с. 143/; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н /а.с. 100/; декларація про походження товару 012669; договір про надання послуг митного брокера 12-Т /а.с. 245-247/.

08.11.2018 митний орган направив повідомлення декларанту в якому зазначив про необхідність подання документів, передбачених частиною третьої статті 53 Митного кодексу України /а.с. 150/.

08.11.2018 позивач повідомив Полтавську митницею ДФС про неможливість подати на протязі десяти днів вказані документи /а.с. 148/.

08.11.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA806020/2018/000040/2, в якому визначено митну вартість товару 5,35 дол.США/кг. /а.с. 144-145/.

Вищевказане рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв'язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару у документах, що підтверджують митну вартість.

Наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості товарів імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявлено декларантом митної вартості товару №1 становить 3,71 дол. США за кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за митною декларацією від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана митним органом, становить 5,35 дол. США за кг.

На підставі наведеного відповідач дійшов висновку, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до частини другої статті 58 МК України не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв'язку із відсутністю даних щодо вартості операцій з аналогічними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Тому митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, що ґрунтується на митній декларації від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, яка була визнана митним органом.

08.11.2018 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2018/00361, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин порушення позивачем вимог статті 52 Митого кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару. Також зазначено, що митне оформлення товару можливе за умови застосування рішення про коригування митної вартості товару № UA806020/2018/000040/2 від 08.11.2018 /а.с. 146-147/.

09.11.2018 представником декларанта було подано митну декларацію № UA806020/2018/212661 відповідно до якої був заявлений до оформлення товар - кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг (П/Е мішки по 30 кг), не для роздрібної торгівлі - 16350 кг; торгівель марка СОСАМ, країна виробництва BR, виробник - СОСАМ CIA DE CAFЕ SOLUVER E D ERIVADOS /а.с. 119-120/.

До митної декларації № UA806020/2018/212661 декларантом було подано наступні документи, зокрема: контракт № UA-001 /а.с. 92-97/; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 /а.с. 98-99/; сертифікат якості 1398/18 /а.с. 122/; рахунок фактура (інвойс) 262/18 /а.с. 123/; коносамент /а.с. 124, 242/; автотранспортна накладна 8389 /а.с. 130/; сертифікат про походження товару BR041ACO00 /а.с. 126/; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н /а.с. 100/; декларація про походження товару 262/18.

09.11.2018 митний орган направив повідомлення декларанту в якому зазначив щодо необхідності подання документів, передбачених частиною третьої статті 53 Митного кодексу України /а.с. 134/.

09.11.2018 позивач повідомив Полтавську митницею ДФС про неможливість подати на протязі десяти днів вказані документи /а.с. 132/.

09.11.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 806020/2018/000041/2 в якому визначено митну вартість товару 5,35 дол.США/кг. /а.с. 128-129/.

Вищевказане рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв'язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару у документах, що підтверджують митну вартість. У результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості не містять, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: подано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018, яким закріплено ціну на продукцію, та який видано пізніше ніж рахунок-фактура № 262/18 від 31.08.2018.

Наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості товарів імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявлено декларантом митної вартості товару №1 становить 3,71 дол. США за кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за митною декларацією від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана митним органом, становить 5,35 дол. США за кг.

На підставі наведеного відповідач дійшов висновку, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до частини другої статті 58 МК України не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв'язку із відсутністю даних щодо вартості операцій з аналогічними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Тому митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, що ґрунтується на митній декларації від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, яка була визнана митним органом.

09.11.2018 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2018/00363, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин порушення позивачем вимог статті 52 Митого кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару. Також зазначено, що митне оформлення товару можливе за умови застосування рішення про коригування митної вартості товару № 806020/2018/000041/2 від 09.11.2018 /а.с. 130-131/.

Не погодившись із указаними рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Так, у статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Отже, у вказаній статті закріплено право митних органів переконатися в правдивості або точності будь-якої заяви, документа або декларації, наданих для цілей митної оцінки, та оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 826/5868/16.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2.1 контракту № UA-001 ціни на товар установлюються у договорах США на умовах поставки (Інкотермс 2010), зазначених в Інвойсах на конкретно визначену поставку /а.с. 42-47/.

З матеріалів справи вбачається, що представником декларанта до митних декларацій № UA806020/2018/212320, № UA806020/2018/212630, № UA806020/2018/212661 додано, зокрема: рахунки фактури (інвойс) 261/8 /а.с. 104/, № 012669 /а.с. 140/, № 262/18 /а.с. 123/, у яких зазначено вартість товару 3,71 дол.США/кг.

Також суд звертає увагу на те, що 02.11.2018 позивачем до митного органу надано прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.08.2018 в якому визначено митну вартість товару 3,71 дол.США/кг. /а.с. 109/.

Крім того, вказана вартість товару - 3,71 дол.США/кг підтверджується наданим позивачем прейскурантом (прайс-листом) виробника товару від 03.09.2018 /а.с. 100/.

Суд зазначає, що надані позивачем документи не мають розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару.

Таким чином, у відповідача не було обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом та, як наслідок, витребування додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, оскільки подані позивачем під час митного оформлення рахунки фактури (інвойс) та прейскуранти (прайс-лист) виробника товару дозволяли митному органу встановити вартість товару.

Водночас відповідачем у даному випадку вартість товарів, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Також указано, що визначена митна вартість товарів ґрунтується на митній декларації від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана органом доходів і зборів.

Відповідно до митної декларації № UA500120/2018/008622 від 12.10.2018 був заявлений до оформлення товар - кава натуральна розчинна "NESCAFE KXRC 582 OCTABIN 200kg XI" гранульована, з вмістом сухої речовини на основі кави більше 95 мас. %; артикул 43852021 - 420 кт. по 200 кг; вага нетто - 8400 кг.; виробник - "Nestle Brasil Ltda"; торговельна марка "NESCAFE"; ціна товару - 44918,84 грн /а.с. 185-186/.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до митної декларації № UA500120/2018/008622 від 12.10.2018 до оформлення заявлено товар який не є аналогічним товару, заявленого до оформлення позивачем, зокрема відмінності містяться у виді, виробнику товару та торговельній марці товару.

Так, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди товари зі схожими характеристиками були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Щодо посилань відповідача на те, що до митного оформлення надано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018, яким закріплено ціну на продукцію, та який видано пізніше ніж рахунки-фактури № 261/18 від 31.08.2018 /а.с. 113/, № 262/18 від 31.08.2018 /а.с. 129/, то суд не бере їх до уваги, оскільки такі доводи відповідача є безпідставними та жодним чином не впливають на правильність визначення митної вартості товару позивачем за першим методом з огляду на підтвердження позивачем заявленої митної вартості товару документами, передбаченими частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Таким чином, митним органом не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товарів, а отже, і підстав коригування митної вартості товару за резервним методом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/000037/2 від 05.11.2018, №UA806020/2018/000040/2 від 08.11.2018, №UA806020/2018/000041/2 від 09.11.2018.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00357, №UA806020/2018/00361, № UA806020/2018/00363, суд зазначає наступне.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог у цій частині зазначає, що після отримання карток відмов позивачем до митного оформлення товару подано митні декларації № UA806020/2018/212635, № UA806020/2018/212427, № UA806020/2018/212699 за якими товари випущено у вільний обіг. Тому, за доводами відповідача, скасування карток відмов №UA806020/2018/00357, №UA806020/2018/00361, № UA806020/2018/00363 не буде мати жодних юридичних наслідків, оскільки таке скасування не поновить право позивача на завершення митного оформлення товарів за митними деклараціями за якими надані відмови, оскільки товари випущені у вільний обіг за новими митними деклараціями /а.с. 87/.

Надаючи оцінку доводам відповідача, суд зазначає наступне.

Положеннями частин першої та другої статті 256 Митного кодексу України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до частин дев'ятої, десятої статті 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.11.2018 №UA806020/2018/00357, від 08.11.2018 №UA806020/2018/00361, від 09.11.2018 № UA806020/2018/00363 вмотивовані прийняттям митним органом рішень про коригування митної вартості від 05.11.2018 № №UA806020/2018/000037/2, №UA806020/2018/000040/2 від 08.11.2018, №UA806020/2018/000041/2 від 09.11.2018, неправомірність яких підтверджено у ході розгляду цієї справи. За таких обставин, зазначені картки відмови також є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду щодо задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (вул. Ушакова, 1А, кімната 401, м. Кропивницький, Кіровоградська область, ідентифікаційний код 41985532) до Полтавської митниці ДФС (вул. Анатолія Кукоби, буд. 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 39421072) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00357 та рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/000037/2 від 05.11.2018.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00361 та рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/000040/2 від 08.11.2018.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00363 та рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/000041/2 від 09.11.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС (вул. Анатолія Кукоби, буд. 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 39421072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (вул. Ушакова, 1А, кімната 401, м. Кропивницький, Кіровоградська область, ідентифікаційний код 41985532) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 36890,19 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Повний текст рішення складено 01.02.2019.

Суддя С.О. Удовіченко