Справа № 140/5/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року ЛуцькСправа № 140/5/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника позивача Тізенберг О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного комунального підприємства "Луцьктепло" до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" (далі - ДКП "Луцьктепло") звернулося в суд з позовом заявою до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06 листопада 2018 року № ВЛ 728/407/АВ/ЗБ-ФС.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем була проведена перевірка позивача, за результатами якої складено акт інспекційного відвідування юридичної особи від 12 жовтня 2018 року № ВЛ728/407АВ, яким встановлено порушення підприємством вимог ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) щодо строків виплати заробітної плати. Позивач не заперечує, що станом на 01 жовтня 2018 року заборгованість перед працівниками із заробітної плати за серпень 2018 року становила 3774,1 тис. грн., а за вересень цього ж року працівникам не виплачено 4711,6 тис. грн. заробітної плати, тобто порушені строки її виплати. Однак позивач зазначає, що надав відповідачу пояснення щодо причин затримки заробітної плати.

Однією з причин невчасної виплати заробітної плати вказав на специфіку його господарської діяльності та прийняття Кабінетом Міністрів України 18.06.2014 року Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу №217, відповідно до якого Уповноважений банк згідно з умовами договору банківського рахунка із спеціальним режимом використання, відкритого для ДКП "Луцьктепло" здійснює двічі на день перерахування коштів, які надходять від споживачів за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, на спеціальні рахунки теплопостачальних і теплогенеруючих організацій, а саме: ПАТ "НАК "Нафтогаз України", ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Волиньгаз". Тобто, на вимогу цього Порядку майже 90% коштів, які надходять на рахунок із спеціальним режимом використання ДКП "Луцьктепло", перераховуються за спожитий природний газ на рахунки теплопостачальних організацій, у зв'язку з чим у підприємства майже не залишається фінансових ресурсів для здійснення повноцінної господарської діяльності, що суперечить статті 42 Конституції України та статтям 12, 19, 44 Господарського кодексу України в частині порушення загальноправових принципів господарювання, зокрема нормам трудового законодавства, якими встановлено першочерговість виплати заробітної плати.

Крім того, позивач вказує на те, що фінансове становище підприємства ще більше ускладнилось введенням в дію з 06.06.2015 року Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", на підставі якого державною виконавчою службою були накладені арешти на всі поточні рахунки ДКП "Луцьктепло" за газові борги минулих років. Разом з тим, посилається на те, що така заборгованість виникла внаслідок нездійснення державою вчасної компенсації збитків комунальних підприємств, що виникають у зв'язку з встановленням тарифів на житлово-комунальні послуги та порушенням платіжної дисципліни споживачами теплової енергії. При цьому, позивач звертає увагу на те, що ДКП "Луцьктепло" неодноразово зверталося до державної виконавчої служби (листи від 13.06.2018 № 2199/08, від 03.09.2018 № 3174/08) із проханням зняти хоча б частково арешт з тих коштів, які призначені для виплати заробітної плати працівникам, на виконання вимог Конституції України, Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про відпустки". Однак державна виконавча служба не здійснює будь-якого реагування на звернення підприємства.

Вважає, що вищенаведені обставини у своїй сукупності не залежать від волі ДКП "Луцьктепло", але вони є головними чинниками, що спричиняють затримку виплати заробітної плати працівникам підприємства.

За результатами перевірки відповідачем 16 жовтня 2018 року був складений припис про усунення виявлених порушень № ВЛ 728/407/АВ/ в строк до 16 листопада 2018 року. На виконання припису ДКП "Луцьктепло" за рахунок власних обігових коштів виплатило заборгованість із заробітної плати за серпень 2018 року, на підтвердження чого Управлінню Держпраці у Волинській області було надано платіжні доручення. Однак 06 листопада 2018 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову № ВЛ 728/407/АВ/ЗБ-ФС, якою накладено на підприємство штраф у розмірі 11169,00 грн. Позивач вважає таку постанову протиправною, оскільки відсутня вина підприємства у несвоєчасній виплаті заробітної плати, яке вчиняє всі можливі від нього дії по погашенню зазначеної заборгованості, а тому просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов (а.с.1).

21 січня 2019 року за вх. №846/19 на адресу суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву від 16.01.2019 року вих. №120/05-02 (а.с.43-50), в якому Управління Держпраці у Волинській області не погоджується з позовними вимогами, оскільки скрутне фінансове становище не є достатньою підставою для звільнення від відповідальності за порушення законодавства про працю. Вважає, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, а тому з урахуванням встановленого порушення позивачем законодавства про працю щодо несвоєчасної виплати заробітної плати, на останнього оскаржуваною постановою правомірно накладено штраф. У зв'язку з цим просить відмовити у задоволенні позову як безпідставного.

29 січня 2019 року за вх. №1360/19 від позивача надійшло заперечення на відзив на позовну заяву, в якому позивач наполягає на тому, що порушення законодавства про працю відбулося не з вини підприємства, а тому в діях ДКП "Луцьктепло" по несвоєчасній виплаті заробітної плати відсутня кваліфікуюча ознака протиправного діяння, а саме вина підприємства, у зв'язку з чим оскаржувана постанова є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові та в запереченні на відзив на позовну заяву, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 05.10.2018 року №1309 (а.с.53), наказу про проведення інспекційного відвідування від 05.10.2018 року №490-р (а.с.52) в період з 08.10.2018 року по 12.10.2018 року Управлінням Держпраці у Волинській області проведено інспекційне відвідування ДКП "Луцьктепло" з питань додержання вимог законодавства про працю, результати якого відображені в акті від 12 жовтня 2018 року № ВЛ728/407АВ (а.с.9-14).

За результатами проведеної інспекційного відвідування встановлено наступні порушення законодавства про працю.

На підприємстві порушується вимога ч.1 ст.115 КЗпП України щодо строків виплати заробітної плати. Згідно із звітом із праці (форма №1-ПВ) заборгованість перед працівниками (801 чол.) із заробітної плати станом на 01 жовтня 2018 року становила 3774,4 тис. грн., це невиплачена заробітна плата за серпень поточного року.

В інформації (додаток №1) (а.с.54), наданій підприємством, зазначено, що за вересень працівникам не виплачено заробітної плати на суму 4711,6 тис. грн., тобто порушені строки виплати заробітної плати, визначені п.3.15 колективного договору, яким передбачена її виплата за першу половину - 22 числа поточного року та остаточний розрахунок за місяць - 7 числа наступного за розрахунковим місяцем.

В поясненні директора підприємства відображено, що станом на 10 жовтня 2018 року борг по заробітній платі становить 7606,7 тис.грн. (за серпень - 2916,2 тис. грн., вересень -4690,5 тис.грн.). За період з 01 по 10 жовтня 2018 року виплачено заробітну плату за серпень 2018 року на загальну суму 879,5 тис. грн. (за серпень на 867,0 тис.грн., за вересень - 12,5 тис.грн.), що підтверджується банківськими виписками.

Також в акті інспекційного відвідування зазначено, що за серпень, вересень 2018 року загальна сума надходжень становила 30737,3 тис. грн., з них на оплату праці використано 7057,9 тис. грн., що становить 30,7 % від загальної суми грошових коштів на рахунках, що є невиконанням норм ч.5 ст.97 КЗпП України щодо першочерговості здійснення оплати праці працівникам.

Як зазначено в поясненнях керівника ДКП "Луцьктепло" від 10.10.2018 року №3645/08 щодо затримки виплати заробітної плати працівникам підприємства (а.с.15-16), на даний час ДКП "Луцьктепло" перебуває у надзвичайно складному фінансовому становищі, яке в першу чергу спричинене прийняттям Закону України від 10.04.2014 року №1198, яким запроваджено обов'язок теплопостачальних організацій відкривати у банківських установах рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що вносяться споживачами як плата за теплову енергію, та введенням в дію Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року №217. Фінансове становище підприємства ще більше ускладнилось введенням в дію з 06.06.2015 року Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", на підставі якого державною виконавчою службою були накладені арешти на всі поточні рахунки ДКП "Луцьктепло" за газові борги минулих років. ДКП "Луцьктепло" неодноразово зверталося до державної виконавчої служби (листи від 13.06.2018 року № 2199/08, від 03.09.2018 року № 3174/08) із проханням зняти хоча б частково арешт з тих коштів, які призначені для виплати заробітної плати працівникам, на виконання вимог Конституції України, Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про відпустки". Однак державна виконавча служба не здійснює будь-якого реагування на звернення підприємства. Крім того, у цих поясненнях додатково зазначено, що адміністрація підприємства і профспілковий комітет за таких умов роблять усе можливе для стабілізації виплати заробітної плати на підприємстві - за спільною домовленістю сторін виплата заробітної плати і фінансування заходів, спрямованих на стабільне проходження опалювального сезону 2018-2019 року є першочерговими, до остаточного розрахунку із працівниками. На підставі звернення ДКП "Луцьктепло" до Луцької міської ради як засновника підприємства з бюджету міста було виділено підприємству на виплату заробітної плати у серпні 2018 року 1460146,00 грн., у вересні 2018 року - 1843000,00 грн. Враховуючи початок нового опалювального сезону, позивач у письмових поясненнях зобов'язувався погасити заборгованість із заробітної плати до 01.11.2018 року.

16.10.2018 року Управлінням Держпраці у Волинській області складений припис про усунення виявлених порушень №ВЛ728/407/АВ/П, яким зобов'язано ДКП "Луцьктепло" (а.с.22-23) привести у відповідність до вимог ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.5 ст.97 КЗпП України виплати працівникам заробітної плати у строк до 16 листопада 2018 року.

У письмовій відповіді на зазначений припис від 15.11.2018 року №4225/08 (а.с.24) ДКП "Луцьктепло" повідомило відповідача про те, що усунені зазначені у приписі порушення трудового законодавства, а саме погашена заборгованість заробітної плати за серпень 2018 року, про що додано платіжні доручення. Додатково позивач зазначив, що заробітна плата виплачується першочергово.

22 жовтня 2018 року Управління Держпраці у Волинській області прийняло рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ВЛ728/407/АВ/ЗБ/ІП, відповідно до якого призначено справу до розгляду на 11:00 06 листопада 2018 року (а.с.25).

06 листопада 2018 року Управління Держпраці у Волинській області винесло постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ВЛ 728/407/АВ/ЗБ-ФС, якою на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України накладено на ДКП "Луцьктепло" штраф у розмірі 11169 грн. (а.с.26-27).

Позивач подав клопотання начальнику Управління Держпраці у Волинській області від 06.11.2018 року №4040/08 про скасування постанови про накладення штрафу (а.с.28-29), однак у письмовій відповіді від 20.11.2018 року №3142/01-06 відповідач відмовив у задоволенні даного клопотання (а.с.30-32).

Вирішуючи спірні правовідносини в частині наявності підстав для накладення на позивача штрафу уповноваженими посадовими особами відповідача та правомірність оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Згідно ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пп. 6 п.4 Положення № 96, Державна служба України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до пп. 5-1 п.6 Положення № 96, Державна служба України з питань праці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно, без попереднього повідомлення проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень юридичних осіб (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичних осіб, які використовують найману працю.

Згідно з п.7 Положення № 96, Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з ст.1 Закону України, від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V), заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Частиною 4 ст.2 Закону №877-V визначено, що заходи контролю здійснюються в тому числі, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону №877-V, на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою. Частиною 6 цієї ж статті визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №877-V, орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб'єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці з питань, зокрема оформлення трудових відносин.

Пунктом 5 Порядку №295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться, у тому числі, за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення (п.19 Порядку №295).

Як встановлено судом, інспекторами Управління Держпраці у Волинській області проведено інспекційне відвідування ДКП "Луцьктепло" з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 12 жовтня 2018 року № ВЛ728/407АВ (а.с.9-14).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509 у редакції від 16.05.2017 року затверджено "Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" (далі - Порядок накладення штрафів).

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів, однією з підстав накладення штрафів за порушення законодавства про працю є акт про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Так, підставою для винесення оскаржуваної постанови, відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів, став акт інспекційного відвідування від 12 жовтня 2018 року № ВЛ728/407АВ.

Під час інспекційного відвідування ДКП "Луцьктепло" виявлено та зафіксовано порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.5 ст.97 КЗпП України.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини 5 статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Як визначено у абзаці 3 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Згідно із звітом із праці (форма №1-ПВ) заборгованість ДКП "Луцьктепло" перед працівниками (801 чол.) із заробітної плати станом на 01 жовтня 2018 року становила 3774,4 тис. грн., це невиплачена заробітна плата за серпень поточного року. В інформації (додаток №1) (а.с.54), наданій підприємством, зазначено, що за вересень працівникам не виплачено заробітної плати на суму 4711,6 тис. грн., тобто порушені строки виплати заробітної плати, визначені п.3.15 колективного договору, яким передбачена її виплата за першу половину - 22 числа поточного року та остаточний розрахунок за місяць - 7 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Факт наявності заборгованості із заробітної плати позивачем не заперечується.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", з 1 січня 2018 року установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3723 гривні.

Таким чином, розмір штрафу, накладений постановою від 06 листопада 2018 року № ВЛ 728/407/АВ/ЗБ-ФС був розрахований так:

3723 * 3 = 11169 грн., де

3723 - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

3 - кількість розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч.3 ст.265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Головним критерієм відповідальності при затримці виплати заробітної плати працюючим, законодавець визначає вину підприємства. Однак, як встановлено в судовому засіданні вина підприємства в затримці виплати зарплати відсутня, виходячи з наступного.

02.05.2018 року головним державним виконавцем відділу виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. винесено постанову ВП №51936816 про арешт коштів боржника - ДКП "Луцьктепло" при примусовому виконанні наказу №5019/1121/12 від 22.10.2012 року, виданого Господарським судом Рівненської області (а.с.65-66).

Як встановлено в ході судового розгляду, станом на день виявлення порушення трудового законодавства арешт з рахунків позивача знятий не був. Разом з тим, позивачем вчинялися дії щодо своєчасної виплати працівникам заробітної плати.

Так, у листах від 13.06.2018 року № 2199/08, від 03.09.2018 року № 3174/08 (а.с.17-21) до заступника директора Департаменту державної виконавчої служби - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименку Р.В. ДКП "Луцьктепло" просило зняти арешт із коштів підприємства, що містяться на рахунку №3888, відкритому у філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", код (МФО) банківської установи 303440, накладеного 02.05.2018 року постановою про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені №40022768 у межах зведеного виконавчого провадження №51936816. Зазначений рахунок відкритий ДКП "Луцьктепло" відповідно до договору про розрахунково-касове обслуговування підприємства/організації з видачі заробітної плати/стипендії з використанням платіжних карток від 22.08.2017 року №о 08С14039494 для виплати заробітної плати працівникам підприємства. Однак звернення позивача були залишені без відповідного реагування зі сторони державної виконавчої служби.

Також, як встановлено судом, згідно з вимогами Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року №217, Уповноважений банк згідно з умовами договору банківського рахунка із спеціальним режимом використання, відкритого для ДКП "Луцьктепло" здійснює двічі на день перерахування коштів, які надходять від споживачів за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, на спеціальні рахунки теплопостачальних і теплогенеруючих організацій, а саме: ПАТ "НАК "Нафтогаз України", ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Волиньгаз". Відтак, на вимогу зазначеного Порядку майже 90% коштів, які надходять на рахунок із спеціальним режимом використання ДКП "Луцьктепло", перераховуються за спожитий природний газ на рахунки теплопостачальних організацій, у зв'язку з чим ДКП "Луцьктепло" позбавлене можливості використовувати кошти для ведення своєї господарської діяльності, зокрема, виплати заробітної плати працівникам, сплати податків та обов'язкових внесків.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем вжито всі можливі заходи, спрямовані на виконання своїх зобов'язань перед працівниками, затримка з вказаними виплатами, яка була підставою для прийняття спірної постанови виникла не з вини позивача, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення у відзиві, натомість позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Таким чином, оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то позов слід задовольнити повністю шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Волинській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06 листопада 2018 року № ВЛ 728/407/АВ/ЗБ-ФС.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1762,00 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням №4236 від 27.12.2018 року (а.с.3).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06 листопада 2018 року № ВЛ 728/407/АВ/ЗБ-ФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) на користь Державного комунального підприємства "Луцьктепло" (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Гулака Артемовського, будинок 20, ) судовий збір у сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду буде складено 06 лютого 2019 року.

Суддя В.Д. Ковальчук