Справа № 191/3835/18
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3835/18
Провадження № 2-а/191/56/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції четвертої роти четвертого батальйону командира взводу капрала ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 вересня 2018 року відповідачем було винесено постанову Серії ЕАВ №601018 про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн., внаслідок порушення вимоги інформаційно-вказівного знаку, передбаченого п. 8.4 ПДР України. Однак, при винесенні даної постанови, позивач вважає, що було допущено такі порушення: 1. відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглянути такі справи; 2. відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; 3. Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи шляхом ігнорування порядку, встановленого ст. ст. 278, 279 КУпАП. В звязку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції четвертої роти четвертого батальйону командира взводу капрала ОСОБА_2 ОСОБА_3 ЕАВ №601018 від 16.09.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Представник третьої особи ОСОБА_4 до початку судового засідання надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з того, що 16.09.2018 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн., в якій зазначено про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, днз АЕ0784І в у м. Дніпро по вул. Шмідта, біля буд. 7 та не виконав вимоги дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі», чим порушив п. 8.4 «ґ» ПДР України. Знак 5.18 «Напрямок руху по смузі» показує дозволений напрямок руху по смузі. Знак зі стрілкою, що зображає поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо і обїздом клумби (розділювального острівця) у напрямку показаному стрілкою. Щодо посилання позивача на невірну вказану адресу скоєння правопорушення представник зазначає, що оскаржувана позивачем постанова складалася відповідачем в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У даному випадку адреса винесення це найближча будівля, яка знаходиться поруч з місцем оформлення адміністративного правопорушення та яку автоматичний пристрій розпізнав через вбудований навігатор, а адреса скоєння правопорушення була інша, тому вписувалась інспектором власноруч в дану постанову. Також, зазначає, що в позовній заяві позивач посилався лише на процесуальні недоліки зі сторони відповідача, тобто доводи позовної заяви мають процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови, ухваленої інспектором. При цьому треба виходити з того, що не може бути скасовано рішення, як є правильним по суті, лише з процесуальних мотивів. Допущене порушення позивачем було зафіксоване на нагрудний відеореєстратор відповідача, який був закріплений на патрульному автомобілі. З відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі», здійснивши рух прямо з крайньої правої смуги, з якої транспортним засобом дозволено рухатись тільки праворуч. Наявність цього знаку підтверджує відеозапис, копія якого надана суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ч.ч.1-3, 5 ст. 122 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Викладене свідчить про спростування посилань позивача в частині неможливості розгляду відповідачем справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення. Застосування відповідачем ст. 252 КУпАП, з приводу того, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, не порушує процедури розгляду справи, а саме, порядку, визначеного ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 601018 від 16.09.2018 року, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором патрульної поліції четвертої роти четвертого батальйону командиром взводу капралом ОСОБА_216.09.2018 року винесено постанову серії ЕАВ №601018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: внаслідок того, що 18.09.2018 року о 09 год. 06 хв. в м. Дніпро по вул. Шмідта, 7, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Renault Logan, днз АЕ0784І, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.18 та здійснив рух прямо зі смуги на якій дозволено рух тільки прямо, чим порушив п.8.4 ґ ПДР Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, оглянувши у судовому засіданні доданий до матеріалів справи відеозапис фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault Logan, днз АЕ0784І за обставин, викладених інспектором патрульної поліції четвертої роти четвертого батальйону командиром взводу капралом ОСОБА_2у постанові ЕАВ №601018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП встановив, що останній рухаючись по правій крайній смузі, з якої дозволено рух тільки вправо (5.16), здійснював перестроювання декілька разів у ліву крайню смугу з метою проїзду прямо. Так, останнє перестроювання у крайню ліву смугу, з якої дозволено рух прямо, він здійснив фактично на перехресті, перетнувши горизонтальну суцільну розмітку, під час ввімкненого червоного сигналу світлофору, що вказує на наступні допущені порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України.

Пункт 8.4 ґрозділу 8 Регулювання дорожнього руху ПДР України закріплює поділ дорожніх знаків на таку групу як інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Так, п. 5 (Інформаційно-вказівні знаки) Розділу 33 Дорожні знаки ПДР України, встановлює, що дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.5.16 "Напрямки руху по смугах". Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Дія знаків 5.16 і 5.18, встановлених перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 і 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Горизонтальна дорожня розмітка пункту 1.5 ПДР України визначає поділ транспортних потоків протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги; позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку.

п. 16.1. Розділу 16 ПДР України, закріплює, що перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. Червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забороняє рух (п.8.7.3. Розділу 8 регулювання дорожнього руху).

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки повністю спростовуються належними та допустимими доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 23, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 5,70, 72, 74, 77, 139, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції четвертої роти четвертого батальйону командира взводу капрала ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного судучерез Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Суддя:ОСОБА_5