Справа № 193/1458/18
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/6/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 січня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровськоїобласті в складі:

головуючого судді - Кащук Д.А.,

за участі секретаря - Лісній А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Софіївка справу за адміністративним позовом Добровольського Анатолія Олександровича до Інспектора взводу№1 роти№2 батальйону №1 полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області Куликівського Вадима Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог-Управління патрульної поліції в м.Кривому Рогу Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії НК №374379 від 18 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Куликівського В.В., про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу на суму 425 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 18 вересня 2018 року близько 08 год. 20 хв. керуючи автомобілем CHEVROLET AVЕO, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по автошляху м. Кривий Ріг - Софіївка - Дніпропетровськ в напрямку до смт.Софіївка, біля села Вишневе Софіївського району Дніпропетровської області, поблизу дорожнього знаку 5.54, він був зупинений Куликівським Вадимом Валерійовичем - інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полка патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції нібито за порушення правил дорожнього руху. Відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №374379 від 18.09.2018 року про притягнення його - ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення в вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Відповідно до змісту постанови, він - ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом 18.09.2018 року у 08 год.20 хв., рухався по трасі Н-11 та не показав світовий показник повороту праворуч повертаючи на дорогу Р-06,чим порушив п.п.9.2.б ПДР України. Правопорушення зафіксоване на боді камеру № 00012.

Зазначає, що при цьому протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Стверджує, що він усно, так як письмове пояснення написати йому не пропонували, пояснив Відповідачу, що ним правила дорожнього руху не порушені,так як інформаційно-вказівний дорожній знак 5.54. встановлений від автобусної зупинки с. Вишневе до примикання до під'їзної дорозі до Софіївки, якій інформує про напрямок руху та відстань до населених пунктів, а саме - до Дніпропетровська 117 км, Софіївки 2 км, вказує направлення руху прямо. Будь які інші дорожні знаки на даном участке до місця його затримки відсутні. Він рухався прямо, не змінюючи направлення руху, поворотів або розворотів не робив, тому правила дорожнього руху не порушував.

Вважає зазначену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення протиправною.

Позивач в судове засідання з'явився, підтримав адміністративний позов в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, подав відзив на адміністративний позов, в якій вказав, що 18.09.2018 року під час патрулювання траси Н11 в Дніпропетровській області Софіївському районі, було помічено транспортний засіб Шевролет AVEO, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, як з'ясувалося після зупинки, який рухаючись по трасі Н11, здійснив поврот праворуч на автошлях Р-06 при цьому не ввімкнув світловий показчик поворота відповідного напрямку, чим порушив п.9.2(б) ПДР України. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Також, відповідачем надано до суду відеозапис зі службового відеореєстратора на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2018 року відповідачем - інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Куликівським В.В. було винесено постанову серії НК № 374379 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 18 вересня 2018 року о 08 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Шевролет AVEO», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по трасі Н11 здійснив поворот праворуч на автошлях Р-06, при цьому не ввімкнув світловий показчик поворота відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

За скоєння адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 9).

Відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015року за № 1395).

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У постанові позивач зазначив, що він Правила дорожнього руху України не порушував, з діями відповідача не згодний.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 141 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими у автоматичному режимі спеціальними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, притягуються власники (співвласники) транспортних засобів.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

З постанови серії НК № 374379 від 18 вересня 2018 року вбачається, що правопорушення було зафіксовано на бодікамеру з записом 00012.

В судовому засіданні 27 грудня 2018 року за участю позивача був оглянутий DVD диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського Куліковського В.В., котрий міститься в матеріалах справи.

Проте, під час перегляду, на 06 хвилині 29 секунді відеозапис перестав технічно відворюватись. Дана несправність DVD диску унеможливила повний перегляд відеозапису в судовому засіданні.

28 грудня 2018 року, судом був зроблений запит на ім'я начальника управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про повторне направлення запису, попередньо переконавшись в його справності, котрий можливо технічно відтворити. Крім того, в запиті містилась вимога про направлення DVD диску з відеозаписом безпосередньої фіксації здійсненого правопорушення, а саме з відображенням автомобіля під керуванням гр. ОСОБА_1 під час руху, де зафіксовано, що водій не подав сигнал світловим покажчиком під час повороту у відповідному напрямку.

18 січня 2019 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області, від начальника управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції надійшла відповідь разом з відеозаписом.

25 січня 2019 роу в судовому засіданні повторно надісланий диск з відеозаписами було оглянуто, та встановлено, що відеозаписи, які у ньому містяться, стосуються зовсім іншого правопорушника на прізвище "Остапенко", диску з відеозаписом безпосередньої фіксації здійсненого правопорушення автомобіля під керуванням гр. ОСОБА_1 в порушення вимог суду для огляду в судовому засіданні відповідачем так і не подано, тому суд вважає, що інспектор Куліковський В.В. виніс оскаржувану постанову, ґрунтуючись виключно на власному переконанні не спираючись на докази у справі.

Жодних інших фото чи відеоматеріалів, пояснень свідків, рапортів, особистих пояснень правопорушника, які вказували б на наявність в діях позивача вини у скоєнні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, відповідачем до постанови не долучено.

Отже відомості, що зазначені в оскаржуваній постанові, наведені інспектором Куликівським В.В. без їх доказового підтвердження і спростовуються обґрунтованою позицією позивача, яка викликає сумніви щодо доведеності його вини, які в силу ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самої події адміністративного правопорушення, а сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак як вбачається з оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серія НК №374379 від 18.09.2018 року жодного відеозапису з нагрудної камери інспектора, яке б зафіксувало здійснене правопорушення, а саме відображення автомобіля під керуванням гр. ОСОБА_1 під час руху, де зафіксовано, що водій не подав сигнал світловим покажчиком під час повороту у відповідному напрямку на розгляд суду не подано.

У свою чергу, позивач в позовній заяві стверджує, що жодним чином правила ПДР не порушував, про що зазначав інспектору поліції під час складання на нього постанови та наголошував патрульним про необхідність закриття відносно нього даної адміністративної справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суб'єктом владних повноважень не дотримано положень ст. ст. 251, 268, 283, 284 КУпАП, в постанові не наведено, на підставі яких доказів його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та не подано належних та допустимих доказів, що підтверджують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, обов'язок доведення якого у відповідності до ст.77 КАС України покладається на відповідача, як суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України,суд , -

ВИРІШИВ:

Позов Добровольського Анатолія Олександровича до Інспектора взводу№1 роти№2 батальйону №1 полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області Куликівського Вадима Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог-Управління патрульної поліції в м.Кривому Рогу Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, від 18 вересня 2018 року серії НК №374379 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно Добровольського Анатолія Олександровича - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Софіївський районний суд Дніпропетровської області).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення складено та підписано 30.01.2019 року.

Суддя Д.А.Кащук