Справа № 766/513/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 766/513/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Ус О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року, прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в м. Херсоні Ігнатенка Сергія Володимировича, 3-тя особа - управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та нечинною постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною та нечинною постанову серії БР № 863310 від 04.01.2018 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 1 роти УПП в м. Херсоні Ігнатенко С.В. за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.; провадження по адміністративній справі у відношенні позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.01.2018 р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.1 ПДР за ч.5 ст. 122 КУпАП.Позивач зазначає, що зупинка була вимушеною, оскільки 04.01.2018 р. о 11-50 год. він у м.Херсоні, повертаючи з вулиці Ушакова на вулицю Радянську (нині - Ярослава Мудрого) заїхав на паркову, пропускаючи транспортні засоби, які рухалися йому на зустріч для уникнення зіткнення. Про це позивач говорив працівникам патрульної поліції, але вони, в порушення вимог ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не склали, обставини не зясували, місце правопорушення, напрямок руху транспортного засобу зазначені невірно, факт порушення заснований на припущеннях, не зазначено чи було зафіксовано правопорушення в автоматичному режимі, обєктивна сторона не зазначена, справа розглянута за місцем вчинення правопорушення, а постанова винесена без розгляду адміністративної справи, йому не надали можливості ознайомитися з правами, підготуватися до розгляду справи.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнити адміністративний позов та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення. Доводами апеляційної скарги зазначено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.122 КУпАП, оскільки апелянт не вчиняв дій (умисних чи з необережності), спрямованих на порушення правил дорожнього руху, оскільки апелянт не здійснював стоянку на місці, визначеному, як стоянка для транспортних заходів для інвалідів, тому що двигун не вимикав, з машини не виходив. Апелянт зазначає, що він не здійснював стоянку, а здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, пропускаючи транспортні засоби, що їхали назустріч.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем та третьою особою не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 січня 2018 року інспектором 1 роти УПП в Херсонській області лейтенантом поліції Ігнатенко С.В. винесено постанову серії БР №863310 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої встановлено, що 04.01.2018 року о 11-50 год. в м. Херсоні, вул. Ушакова, 37, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мазда 3 державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Інваліди», чим порушив п. 8.1 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. Вирішено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. (арк. справи 10, 26).

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 04.01.2018 року о 11-50 год. керуючи автомобілем Мазда, державний номер НОМЕР_1 по вул. Радянській біля міської ради здійснив зупинку на місці з відміткою «Зупинка для інвалідів» для того, щоб пропустити зустрічний транспортний засіб з метою уникнення затору в центрі міста. Двигун не заглушав, з автомобілю не виходив. З правопорушенням не згодний (арк. справи 27).

За рапортом поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Херсонській області Корнюшкіна Є.О. від 04.01.2018 р. встановлено, що 04.01.2018 р. патрулюючи у складі екіпажу «Яхта 402», спільно з лейтенантом поліції Яковлевою С.В., лейтенантом поліції Ігнатенко С.В., рухаючись за маршрутом по проспекту Ушакова перед будівлею 37 приблизно о 11-40 год. було виявлено автомобіль марки Хонда Акорд, чорного кольору, який був припаркований на вулиці Ярослава Мудрогона місці для парковки транспортних засобів позначених дорожнім знаком 5.38 (місце для стоянки), з табличкою 7.17 «Інваліди» та додатковою інформаційною стрілкою, що вказувала ліворуч та надписом на табличці «Перші три місця». Крім того, було виявлено автомобіль Мазда 3 червоного кольору, який на момент підїзду екіпажу був без водія, державний номерний знак НОМЕР_1. Обидва автомобілі знаходились на місцях керування позначеними дорожньою розміткою 1.30, що позначає місце стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів. Через 2-3 хвилини з моменту спілкування з водієм автомобіля Мазда 3 червоного кольору, підійшов чоловік, який виявився водієм вказаного автомобіля, на першу вимогу лейтенанта Ігнатенка С.В. надати водійське посвідчення не відреагував та вів себе зухвало, вказував на те, що йому не було вільного місця для того щоб припаркуватись, крім того, машину залишив лише на 3-5 хвилин, своєї провини не визнав, хоч і не мав посвідчення інваліда (арк. справи 28-29).

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП є доведеним, а дії інспектора патрульної поліції щодо складення відносно позивача постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст.122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.7 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до ст. 276 КУпАП , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 10 зазначеної інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, приймаючи постанову про порушення позивачем правил дорожнього руху, інспектор діяв у порядку, визначеному законом.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух»встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9.Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Розділ 33 ПДР визначає дорожні знаки. Пункт 5 визначаєІнформаційно-вказівні знаки. 5.38 "Місце для стоянки". Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Оглянувши диск із відеозаписом подій, колегією суддів встановлено, що позивач не заперечував, що на місці зупинки автомобіля для інвалідів він стояв 5 хвилин і не спричинив «помех» ні одному інваліду. В момент складання постанови пояснень не надавав, що стоянку на цьому місці здійснив з метою, щоб пропустити зустрічний транспорт.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 863310 від 04.01.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка містить дані про наявність у діях апелянта складу адміністративного правопорушення є належним доказом того, що апелянтом вчинено адміністративний проступок.

Відповідно до ст.. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судова колегія вважає, що доводи апелянта в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки таким чином позивач намагається уникнути відповідальності. Інших належних доказів на підтвердження обґрунтованості свого позову в ході розгляду справи надано не було.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності є правомірним.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов