Справа № 464/8458/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2019 року

м. Київ

справа №464/8458/16-а

провадження №К/9901/12576/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.04.2017 у справі №464/8458/16 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям.

2. Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 01.02.2017 позов задоволено частково.

3. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.04.2017 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017 у справі №464/8458/16-а.

5. ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.04.2017 з підстави, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 237 КАС України (у редакції до 15.12.2017).

6. Ухвалою Верховного Суду України від 04.08.2017 відкрито провадження за вказаною заявою ОСОБА_2 у справі №464/8458/16-а.

7. У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання п.п. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, матеріали зазначеної заяви передано до Верховного Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова як одержувач пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

9. 03.11.2016 позивач звернулась до УПФ України в Галицькому районі м. Львова із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям.

10. Листом відповідача від 08.11.2016 № 18442/02-14 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з мотивів, що в Управління відсутні законодавчо визначені підстави для проведення зазначеного перерахунку.

11. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ

12. Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям з 01.12.2015.

13. Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з позицією якого погодився касаційної інстанцій, виходив з того, що з грудня 2015 року чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

IV. ДОВОДИ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД

14. ОСОБА_2, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, просила скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 21.04.2017 у справі №464/8458/16, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

15. На обґрунтування заяви надано ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 (№К/800/21927/16), від 17.01.2017 (№К/800/27323/16), у яких зазначено про безпідставність відмови Пенсійного органу перерахувати особі пенсію державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати діючих працюючих державних службовців.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ при вирішенні спорів, пов'язаних із перерахунком пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

17. Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.

18. У грудні 2015 року Верховною радою України прийнято закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а саме: Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

19. У зв'язку з набуттям з 01.05.2016 чинності зазначеним Законом, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

20. Натомість у ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій. Підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до підстав перерахунку пенсії зазначеною статтею не віднесено.

21. Посилання заявника на порушення ст. 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, не визнано неконституційною Конституційним Судом України.

22. До того ж у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний Суд України звернув увагу, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

23. З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність), Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

24. Відповідно до ст. 1512 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов'язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

25. Враховуючи наведені положення норм чинного законодавства та рішення Конституційного суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, Суд дійшов висновку, що з 01.05.2016 у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

26. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 07.11.2017 у справі №398/4332/16 та постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №646/10879/16.

27. Отже, рішення суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 244 КАС України (у редакції до 15.12.2017) відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2.

Керуючись п.п. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст. 241, 242, 244 КАС України (у редакції до 15.12.2017), Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.04.2017 у справі №464/8458/16 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб