Справа № 819/1214/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2018/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року (суддя - Баранюк А.З., час ухвалення - 13:29, місце ухвалення - м.Тернопіль, дата складання повного тексту - 04.09.2018 року),

в адміністративній справі №819/1214/18 за позовом Селянського фермерського господарства «Тюльпан» до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Державної фіскальної служби України,

про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У липні 2018 року позивач СФГ «Тюльпан» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів ГУ ДФС у Тернопільській області, ДФС України, в якому просив: 1) скасувати рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 29.03.2018 р. №620797/21152613, яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної; 2) зобов'язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21.11.2017 р. №19 подану на реєстрацію позивачем.

Відповідачі ГУ ДФС у Тернопільській області та ДФС України позовних вимог не визнали, в суді першої інстанції подали спільний відзив на адміністративний позов, просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 року позов задоволено. Скасовано рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 29.03.2018 р. №620797/21152613. Зобов'язано ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21.11.2017 р. №19 подану на реєстрацію СФГ «Тюльпан».

З цим рішенням суду першої інстанції від 30.08.2018 року не погодився відповідач ГУ ДФС у Тернопільській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивачем СФГ «Тюльпан» надано для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №19 від 21.11.2017 р. виписану на ТзОВ «Радехівський цукор». Реєстрацію даної податкової накладної було зупинено та запропоновано платнику (позивачу) надати пояснення та копії документів, необхідних для прийняття котролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Позивачем було надано пояснення по податковій накладній №19 від 21.11.2017 р. про те, що господарство отримало авансові кошти 17.11.2017 р. від ТзОВ «Радехівський цукор» під реалізацію цукрових буряків урожаю 2018 року для придбання мінеральних добрив. Однак, позивач не надав жодного документа на підтвердження факту оплати та того, що суми надійшли в якості авансових коштів. Крім цього, серед документів наданих для підтвердження господарської операції, документи під назвою «виписка», «пояснення», «основні засоби» - недоступні для перегляду через пошкодження файлу. Також зазначає апелянт, що оскільки згідно пояснень СФГ «Тюльпан», авансові кошти надійшли 17.11.2017 р., а тому з урахуванням правила першої події згідно п.187.1 ст.187 ПК України, податкова накладна повинна бути виписана 17.11.2017 року. Таким чином, на думку апелянта, в суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог СФГ «Тюльпан».

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить апеляційну скаргу задоволити, скасувати оскаржене рішення суду від 30.08.2018 року та винести нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, просить відмовити відповідачу ГУ ДФС у Тернопільській області в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду від 30.08.2018 року залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач СФГ «Тюльпан» є виробником та продавцем сільськогосподарської продукції, здійснює свою господарську діяльність на орендованих земельних ділянках площею 1506,18 га. та, згідно розшифровки основних статей балансу «Основні засоби» станом на 31.03.2018 р., використовує у своїй діяльності власні основні засоби вартість яких становить 48130,40 грн. (а.с. 15-21).

02.11.2017 року між СФГ «Тюльпан» (як Товаровиробником) та ТзОВ «Радехівський цукор» (як Замовником) укладено договір №12-ЦБ/18 «Купівлі-продажу та переробки на давальницьких умовах цукрових буряків урожаю 2018 року для виробництва цукру», відповідно до пп.3.3.1 якого, сума передоплати за цукрові буряки становить 5000000 грн., яку Замовник зобов'язується сплатити Товаровиробнику до 01.04.2018р. (а.с. 23-27).

21.11.2017 року ТзОВ «Радехівський цукор» сплачено СФГ «Тюльпан» авансовий платіж у розмірі 1000000 грн., на виконання умов укладеного договору №12-ЦБ/18 «Купівлі-продажу та переробки на давальницьких умовах цукрових буряків урожаю 2018 року для виробництва цукру» від 02.11.2017 р. (а.с. 28).

За наслідками отримання коштів СФГ «Тюльпан» 21.11.2017 року складено податкову накладну №19 на загальну суму 833333,33 грн., в тому числі 166666,67 грн. ПДВ, та надіслано таку до ДФС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 12).

Згідно з квитанцією від 23.11.2017 року податкова накладна №19 від 21.11.2017 року прийнята, реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки вказана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1212, та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017р. №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу (а.с. 13).

28.03.2018 року позивач СФГ «Тюльпан» подав до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено №6, а також надав пояснення разом з копіями документів щодо податкової накладної №19, реєстрацію якої зупинено (а.с. 14, 29-39).

29.03.2018 року за наслідками розгляду повідомлення, пояснень та документів наданих позивачем, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області прийнято рішення №620797/21152613 про відмову в реєстрації податкової накладної (а.с. 10-11).

Відмова у реєстрації податкової накладної №19 мотивована тим, що платником податку не надано копій документів, а саме: - первинні документи щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі розрахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; - розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №19, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

В Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.74.2 ст.74 ПК України, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №19).

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпунктів 201.16.2, 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Подані письмові пояснення та/або копії документів розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке надсилається платнику податків.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №19, (далі Порядок №1246).

Згідно з п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема: наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 17 Порядку №1246 встановлено, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №19, затверджені Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік).

Відповідно до п.6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що закріплений пунктом 6 Критерії в оцінки перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки закріплює диференціацію документів, які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, залежно від встановленої відповідності податкової накладної тому чи іншому критерію.

З аналізу вказаних законодавчих положень видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах щодо подібних правовідносин, зокрема у постанові від 23 жовтня 2018 року (справа №822/1817/18) та постанові від 04 грудня 2018 року (справа №821/1173/17).

Судом першої інстанції вірно встановлено та враховано, що всупереч вищенаведеному, у квитанції по податковій накладній №19 від 21.11.2017 року, контролюючим органом не вказано ані конкретного критерію оцінки ступеня ризику (відповідного підпункту пункту 6 Критеріїв оцінки), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567, які б могли бути подані позивачем СФГ «Тюльпан» для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Також, з матеріалів справи видно, що СФГ «Тюльпан», одержавши квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної №19, направило до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарської операцій, зазначеної у податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 566 затверджено Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відповідно до п.16 якого комісією розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

На момент подання позивачем СФГ «Тюльпан» пояснень, копій документів та прийняття оскаржуваного рішення від 29.03.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, пунктом 14 якого встановлено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п.21 зазначеного Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зі змісту оскарженого рішення від 29.03.2018 р. № 620797/21152613 видно, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №19 стало ненадання платником податків копій документів. При цьому, у рішенні проставлено відмітку навпроти графи: «Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити)», однак без жодних підкреслень, що унеможливлює ідентифікувати, які саме первинні документи не було подано позивачем.

Також, у оскарженому рішенні від 29.03.2018 р. в графі: «Додаткова інформація» не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Судом першої інстанції також вірно враховано, що оскільки на момент надіслання на реєстрацію податкової накладної №19, поставка товару згідно укладеного між СФГ «Тюльпан» (як Товаровиробником) та ТзОВ «Радехівський цукор» (як Замовником), договору № 12-ЦБ/18 «Купівлі-продажу та переробки на давальницьких умовах цукрових буряків урожаю 2018 року для виробництва цукру», ще не відбувалася, а тому позивач не міг надати документи, щодо постачання, транспортування, зберігання навантаження/розвантаження продукції.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, контролюючим органом в квитанції від 23.11.2017 року не вказано ані конкретного критерію оцінки ступеня ризику, якому відповідає податкова накладна №19 від 21.11.2017 року, ані конкретного переліку документів, які можуть бути подані позивачем для прийняття рішення про реєстрацію такої податкової накладної, що вказує на безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні комісії Головного управління ДФС у Тернопільській області №620797/21152613 від 29.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №19 від 21.11.2017 року не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення.

Отже, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності, а тому суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відносно покликань апелянта на те, що деякі документи, отримані від позивача, ДФС не мав змоги переглянути через пошкодження файлу, то колегія суддів зазначає, що приписи законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, не містять такої підстави для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, як недоліки роботи електронної системи.

Крім цього, адміністрування самої електронної системи через яку контролюючі органи отримують документи від платників здійснює ДФС, а платник податків не несе відповідальність за некоректну роботу електронних систем органів ДФС.

Суд апеляційної інстанції також не бере до уваги твердження апелянта про те, що податкова накладна від 17.11.2017 року, реєстрація якої була зупинена, виписана з порушенням «правила першої події» передбаченої п.187.1 ст.187 ПК України, оскільки згідно надісланих контролюючому органу позивачем СФГ «Тюльпан» пояснень із додатками, господарство отримало авансові кошти 21.11.2017 року (а.с. 29-30).

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність апеляційних обґрунтувань.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідачем ДФС України не оскаржено у визначеному законом апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 30.08.2018 року, а тому немає підстав для висновків щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну від 21.11.2017 р. №19.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року в адміністративній справі №813/1214/18 за позовом Селянського фермерського господарства «Тюльпан» до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 01.02.2019 року