Справа № 640/22721/18
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Балан Т.А., за участі представника відповідача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП у Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, відшкодування понесених витрат

В С Т А Н О В И В :

03.12.2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП у Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №747581 від 22.11.2018 року, якою було накладено адміністративне стягнення у розмірі штрафу 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП, закриття провадження по справі, відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 22.11.2018 року відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ №747581 за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Позивач з постановою не згоден та вказує, що він не порушував п. 11.9 ПДР України, оскільки здійснив поворот ліворуч та проїхав перехрестя. Також, зазначає, що відповідач не надав докази на підтвердження обставин порушення, не виконав вимогу щодо всебічного розгляду справи та склав постанову на місце зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позові.

Відповідач в судове засідання не з*явився, однак надав до суду відзив на позов з доказами на підтвердження своїх доводів та вказує, що позивач порушив вимоги п.п.10.4, 11.9 ПДР України, а саме не пропустив трамвай та потік транспорту, здійснив виїзд та рух по трамвайній колії зустрічного напрямку. Крім того, не погоджується з доводами позивача, оскільки розгляд був проведений належним чином, з дотриманням вимог чинного законодавства, з роз*ясненням прав та обов*язків позивачу, з посиланням на докази правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та відеозапис подій, наданих відповідачем, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 листопада 2018 року інспектором 3 роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії ЕАВ №747581 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. з зазначенням, що водій порушив п.п.11.9 ПДР України. (а.с. 5-6). Отримання постанови позивачем не оскаржується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення; Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 .

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.2 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Суд не приймає до уваги доводи позову стосовно протиправного складення постанови в порушення положень Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року з огляду на наступне.

Так, пунктом 2 розділу 3 Інструкції № 1395 передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, приписи рішення Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015, на які посилається позивач, повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху" щодо надання права органам Національної поліції України виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці.

Таким чином, розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, посилання позивача на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення постанови від 22.11.2018 року не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Під час судового розгляду відповідачем по справі інспектором роти № 3 батальйону № 3 УПП у м. Харкові Харківської області ОСОБА_3 був наданий відзив по справі з відеозаписом подій 22.11.2018 року, і всі ці досліджені в судовому засіданні докази підтверджують доводи відповідача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення 22.11.2018 року відносно ОСОБА_4 відбувся з дотриманням чинного законодавства: інспектор, який склав постанову представився, ОСОБА_2 були роз*яснені права та обов*язки, клопотань від позивача не надходило, доказів щодо спростування порушення за ч.2 ст. 122 КУпАП не надійшло, а навпаки, як вбачається з дослідженого відеозапису ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1 здійснив виїзд на зустрічну смугу по трамвайній колії та продовжив рух по зустрічній колії трамвайної колії. Доводи позивача про те, що він здійснив лише проїзд трамвайної колії, не виїжджаючи на зустрічну смугу трамвайної колії не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом подій 22.11.2018 року.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав на підтвердження своєї позиції докази на підтвердження обґрунтованості складення постанови про адміністративне правопорушення та недоведеності доводів позивача.

Доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані доказами, наданими відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 обґрунтовано прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України у разі відмови в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню витрати позивача на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП у Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №747581 від 22.11.2018 року, якою було накладено адміністративне стягнення у розмірі штрафу 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП, закриття провадження по справі, відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. - відмовити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: 61051, м. Харків, вул.. Бойова, 57-А.

Відповідач - поліцейський роти №3 батальйону №3 УПП в м. Харкові ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка 315-А.

Суддя