Справа № 240/4817/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Житомир справа № 240/4817/18

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Коваля О.В.,

за участю представника відповідача Мельничук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГНЕТ-ЦЕНТР" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІГНЕТ-ЦЕНТР" (далі - ТОВ "СІГНЕТ-ЦЕНТР") 09.10.2018 звернулось із позовом до Міністерства юстиції України, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України "Про відмову у задоволенні скарги представника ТОВ"СІГНЕТ-ЦЕНТР" Лівака А.П. від 11.04.2018" №1729/7 від 21.05.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що представником ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» Ліваком А.П. було подано скаргу на дії державного реєстратора Вовчоцької сільської ради, Немирівського району, Вінницької області - Білієнко О.В. до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України. Пізніше, ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» отримало лист від Мін'юсту №18398/11578-33-18/19.2.1 від 10.05.2018 в якому йшлося про те, що Мін'юст повідомляє ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» про продовження строку розгляду скарги до 45 календарних днів. Згодом, до ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» надійшов лист від Мін'юсту №11578-33-18/1915 від 24.05.2018 в якому було зазначено, що за результатами розгляду скарги Мін'юстом на підставі висновків Комісії прийнято рішення у формі наказу, який доданий до згаданого листа Мін'юсту. Наказом Мін'юсту №1729/7 від 21.05.2018 було відмовлено у задоволенні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГНЕТ-ЦЕНТР» Лівака А.П. від 11.04.2018 у зв'язку із тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених ч.5 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки скарга не містить відомостей про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання. Однак, позивач вважає, що така підстава є вигаданою та протиправною, адже відомості про відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання наявні в абзаці восьмому сторінка 8 скарги. Позивач вважає, що відповідач відмовив у задоволенні скарги з підстав, яких, насправді, не існувало, а тому наказ Мін'юсту підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання на 08.11.2018 на 14:00.

08.11.2018 представником відповідача через відділ документального забезпечення суду подано клопотання про продовження строку для подачі відзиву по справі вх.№22188/18 (а.с. 75-77).

08.11.2018 підготовче засідання відкладено на 12.12.2018 на 14:00 для отримання відзиву від відповідача (а.с. 79-80).

26.11.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 26.11.2018 вх.№2.5/142018/413 (а.с. 84-87).

12.12.2018 ухвалою судді закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 22.01.2019 на 14:00, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 12.12.2018 (а.с. 119-121).

22.01.2019 суд не допустив до участі у розгляді справи представника позивача, так як його повноваження не відповідали вимогам статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Судом ухвалено продовжити розгляд справи за відсутності представника позивача, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 22.01.2019 (а.с. 130-131).

У судовому засіданні 22.01.2019 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 84-87). В обґрунтування пояснила, що дослідивши зміст скарги представника ТОВ «Сігнет-Центр» Лівака А.П., Комісія дійшла висновку, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки скарга не містила відомостей про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав.

Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги представника ТОВ «Сігнет-Центр» Лівака А.П. 17.05.2018 прийнято висновок про відмовлення у задоволенні скарги позивача, у зв'язку з тим, що вона оформлена без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 37 Закону.

На підставі висновку Комісії від 17.05.2018 Міністерством юстиції України прийнято наказ від 21.05.2018 №1729/7 «Про відмову у задоволенні скарги представника товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» Лівака А.П.» та направлено його копію на адресу позивача. Таким чином, на думку представника, відповідачем у межах своїх повноважень вчинено необхідні дії з дотриманням критеріїв визначених ч.3 ст.2 КАС України, а саме: на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Що стосується тверджень позивача щодо зазначення ним у абзаці восьмому на стор. 8 скарги відомостей про відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, представник відповідача пояснила, що у даному випадку скаржником чітко не зазначено про відсутність судового спору щодо скасування рішень державного реєстратора Білієнко О.В. за номерами записів 24620690, 24620776, 24615181, 24615268, що стало підставою для відмови у задоволенні скарги. Вважає, що позов ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» є необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2018 представником ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» Ліваком А.П. подано скаргу на дії державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області - Білієнко О.В. до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України (а.с. 29-37).

17.05.2018 ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» отримало лист від відповідача за №18398/11578-33-18/19.2.1 від 10.05.2018, яким відповідач повідомив ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» про продовження строку розгляду скарги до 45 календарних днів (а.с. 20).

Згодом, на адресу ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» надійшов лист від відповідача №11578-33-18/1915 від 24.05.2018 в якому було зазначено, що за результатами розгляду скарги Міністерством юстиції України на підставі висновків Комісії прийняте рішення у формі наказу, який доданий до згаданого листа Міністерства юстиції України (а.с. 22).

Як видно зі змісту наказу Міністерства юстиції України №1729/7 від 21.05.2018 «Про відмову у задоволенні скарги представника ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» Лівака А.П. від 11.04.2018» позивачу відмовлено у зв'язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених ч.5 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки скарга не містить відомостей про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання (а.с. 21).

Не погодившись із вказаним наказом позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи наказ Міністерства юстиції України на відповідність ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено, представником позивача скарга подана до Комісії при Мін'юсті 11.04.2018.

17.05.2018 до ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» надійшов лист Міністерства юстиції України в якому повідомлялося про продовження строку розгляду скарги до 45 календарних днів.

Відповідно до п.2 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015 (далі - Порядок №1128) для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Згідно з п.5 Порядку №1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Відповідно до абзацу третього ч.3 ст.37 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон України №1952-ІV) у разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Тобто, з зазначених положень можна зробити висновок, що на момент направлення листа Міністерством юстиції України на адресу позивача, Комісія при Міністерстві юстиції України вже розпочала розгляд скарги по суті. Адже, якщо вже Комісія при Мін'юсті вирішила продовжити строки розгляду скарги, то це означає, що остання вже розпочала перевірку діяльності державного реєстратора у розумінні абзацу третього ч.3 ст.37 Закону України №1952-ІV.

Проте, не дивлячись на продовження строку розгляду скарги, відповідачем було прийняте рішення взагалі не розглядати скаргу по суті з підстав, що начебто скарга оформлена без дотримання вимог передбачених законодавством.

Так, в оскаржуваному наказі було зазначено, що Міністерство юстиції України відмовлено у задоволенні скарги, оскільки остання не містить відомостей про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, вказане не відповідає реальним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з п.3 Порядку №1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Відповідно до п.5 Порядку №1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Згідно з ч.5 ст.37 Закону України №1952-ІV скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або (місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

Як видно зі змісту скарги, а саме в абзаці восьмому стор.8 скарги зазначені відомості про відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, зокрема, зазначено наступне: «Окрім цього, скаржник звертає увагу, що станом на 11.04.2018 відсутній судовий спір щодо рішень державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області - Білієнко Оксани Василівни».

Отже, зі змісту скарги видно, що вона відповідає вимогам зазначеним у ч.5 ст.37 Закону України №1952-ІV, тому підстава для відмови у задоволенні скарги, яка зазначена у наказі Міністерства юстиції України від 21.05.2018 №1729/7 відсутня, а тому такий наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до п.19 Порядку №1128 рішення, дії або бездіяльність суб'єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з абзацом другим п.19 Порядку №1128 у разі скасування судом рішення Міністерства юстиції України про задоволення скарги або про відмову у задоволенні скарги, у тому числі без розгляду її по суті, Міністерство юстиції України не пізніше п'яти робочих днів з дня надходження рішення суду приймає рішення про скасування відповідного власного рішення у формі наказу.

Відповідно до абзацу третього п.19 Порядку №1128 рішення Міністерства юстиції України у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, у разі скасування рішення про відмову у задоволенні скарги, у тому числі без розгляду її по суті, виконується суб'єктом розгляду скарги не пізніше наступного робочого дня з дати його прийняття шляхом повторного розгляду скарги відповідно до Законів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що зазначена Міністерством юстиції України у наказі від 21.05.2018 №1729/7 підстава про відмову у задоволенні скарги представника позивача відсутня, оскільки у дійсності відповідного формулювання, яким чином зазначати відомості про відсутність судового спору з питання, зазначеного у відповідній скарзі, не існує.

На момент направлення листа Міністерству юстиції України до позивача, Комісія при Міністерстві юстиції України вже розпочала розгляд скарги по суті. Адже, якщо вже комісія при Мін'юсті вирішила продовжити строки розгляду скарги, то це означає, що остання уже розпочала перевірку діяльності державного реєстратора у розумінні абзацу третього ч.3 ст.37 Закону України №1952-ІV.

В абзаці восьмому стор.8 скарги зазначені відомості про відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання.

З доданої до цієї позовної заяви скарги вбачається, що вона відповідає усім вимогам зазначеним у ч.5 ст.37 Закону України №1952-ІV.

Стосовно питань, які порушувались ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР» у скарзі, а саме про правомірність дій державного реєстратора Вовчоцької сільської ради, Немирівського району, Вінницької області Білієнко О.В. щодо здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, то суд не дає їм правову оцінку, оскільки предметом розгляду даної справи є правомірність винесення наказу Міністерства юстиції України №1729/7 від 21.05.2018 "Про відмову у задоволенні скарги представника товариства з обмеженою відповідальністю "СІГНЕТ-ЦЕНТР" Лівака А. П. від 11.04.2018».

Згідно з ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п.п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що наказ Міністерства юстиції України "Про відмову у задоволенні скарги представника ТОВ "СІГНЕТ-ЦЕНТР" Лівака А.П." від 11.04.2018 №1729/7 від 21.05.2018 винесено відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для його винесення.

З огляду на наведене, позовні вимоги ТОВ "СІГНЕТ-ЦЕНТР" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГНЕТ-ЦЕНТР" (вул. Заводська, 5, с. Андрушки, Попільнянський район, Житомирська область, 13543. РНОКПП/) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001. РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги представника товариства з обмеженою відповідальністю «СІГНЕТ-ЦЕНТР» Лівака А. П.» від 11.04.2018 №1729/7 від 21.05.2018.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГНЕТ-ЦЕНТР" за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 01 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Єфіменко Ольга Володимирівна