Справа № 802/924/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2019 року

Київ

справа №802/924/16-а

адміністративне провадження №К/9901/37559/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Приватно - орендного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Колос»»

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року (головуючий суддя - Альчук М.П.)

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Залімський І.Г., судді - Сушко О.О., Смілянець Е.С.)

у справі №802/924/16-а

за позовом Приватно - орендного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Колос»»

до Гайсинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Приватно - орендне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Колос»» (далі - Підприємство) звернулось в Вінницький окружний адміністративний суд з позовом до Гайсинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, в якому просило: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №656-17 від 06.06.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про протиправність оскаржуваної вимоги, з огляду на те, що податковий борг, на підставі якого вона сформована, виник ще в 2011 році та міг бути стягнутий лише протягом наступних 1 095 днів.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що податкове повідомлення - рішення від 26.08.2011 №, на підставі якого сформована оскаржувана вимога, було оскаржене в судовому порядку, таким чином набуло статусу узгодженого лише 14.04.2016, тому оскаржувана вимога є такою, що прийнята в межах строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що податкове повідомлення - рішення від 26.08.2011 № позивачем в судовому порядку не оскаржувалось, а відповідний позов був поданий засновником та власником підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, Гайсинською міжрайонною державною податковою інспекцією Вінницької області проведено документальну позапланову перевірку приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" за період з 01.01.2008 по 01.03.2011.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт №1199/2300/30612 від 08 серпня 2011 року.

На підставі акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 26.08.2011, яким збільшено Підсприємству суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб за основним платежем на 135 489, 14 грн., застосовано штрафні санкції у розмірі 33 872, 29 грн., та за прострочення встановлених строків сплати податку з доходів фізичних осіб нарахована пеня в розмірі 120% річних облікової ставки НДС в сумі 22 858, 56 грн.

У зв'язку з несплатою позивачем, у встановлений строк, сум грошового зобов'язання, визначеного вказаним вище податковим повідомлення - рішенням, контролюючим органом сформовано вимогу від 06.06.2016 №1516, в якій зазначено, що станом на 06.06.2016 сума податкового боргу Підприємства за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 143 207 грн.

Вважаючи протиправною зазначену вимогу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 ПК України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 56 ПУ Країни встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11. ст. 87 ПК України).

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками оскарження в судовому порядку податкового повідомлення - рішення від 26.08.2011 №, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2011 у справі №2а/0270/4049/11, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 26.08.2011.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.09.2015 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.11.2015, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2016 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 26.08.2011.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2016 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково: податкове повідомлення -рішення № від 26.08.2011 скасовано в частині нарахування грошового зобов'язання в сумі 20 923, 54 грн. та фінансових санкцій в сумі 5 230, 89 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.05.2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 26.08.2011 №, на підставі якого сформовано вимогу від 06.06.2016 №656-17, оскаржувалось в судовому порядку, а визначене ним грошове зобов'язання набуло статусу узгодженого лише 14.04.2016 (в день ухвалення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду за наслідками нового розгляду справи), колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про правомірність оскаржуваної вимоги контролюючого органу, з огляду на те, що остання прийнята в межах 1 095 денного строку, встановленого ст. 102 ПК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі про те, що податкове повідомлення - рішення від 26.08.2011 № Підприємством в судовому порядку не оскаржувалось, з огляду на те, що згідно наявних в матеріалах справи доказів, відповідний позов про визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення було подано директором МП «Колос» - К.К. Дудар. Крім того, як вбачається з змісту постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2016, протокольною ухвалою суду від 25.12.2015 первинного позивача - директора приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" замінено на приватно-орендне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Колос".

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, судові рішення без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Приватно - орендного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Колос»» залишити без задоволення, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова