Справа № 2540/2946/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2946/18 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якому просив:

- визнати протиправними дій відповідача щодо зменшення позивачу відсотку грошового забезпечення з 85% до 70 % при обчисленні основного розміру пенсії; неврахування розміру додаткового грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії; відтермінування виплат пенсії у 2018 та у 2019 роках у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- зобов'язати відповідача здійснити новий перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 85% грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу - 9455,74 грн., окладу за військове звання - 1480,00 грн., процентної надбавки за вислугу років - 5467,87 грн., із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою, в повному обсязі, щомісячно - без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром;

- зобов'язати відповідача компенсувати позивачу різницю між перерахованою таким чином пенсію та вже проведеними виплатами з 1 січня по серпень 2018 року в сумі 61623,04 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши позивача, що прибув у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Чернігівській області) та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка з 10.04.2010 року по 31.12.2017 року виплачувалася в розмірі 85% грошового забезпечення та, зокрема, до 31.12.2017 року розмір пенсії складав 8867,95 грн. (а.с.14).

В травні 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», ГУ ПФУ в Чернігівській області та на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 10.04.2018 року № 9/116 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 Відповідно до вказаного перерахунку, основний розмір пенсії позивача визначено у 70% грошового забезпечення, що в свою чергу складає 10 175,24 грн. (а.с.13).

Водночас, згідно вищевказаної постанови розраховано розмір пенсії до виплати: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - щомісячно 50% від підвищення: 1307,29 грн.; з 01.01.2019 по 31.12.2019 планується виплачувати 75% від підвищення пенсії: 1960,94 грн.; з 01.01.2020 - 100% від підвищення пенсії: 2614,58 грн.

Не погоджуючись з вказаним розрахунком, позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення з 01.01.2018 року перерахунку та виплати йому пенсії.

Листом № 3832/03/С-12 від 21.08.2018 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило ОСОБА_2 про те, що пенсія останньому виплачується згідно вимогами чинним законодавством (а.с.22-23).

Не погоджуючись з вищезазначеними діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 85% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення є протиправними, а тому наявні законні підстави для зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату з 01.01.2018 пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч.4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) (далі по тексту - Закон) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України» також внесені зміни до ст. 13 Закону та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Тобто, з аналізу викладених правових норм вбачається, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ч.2 ст. 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що дії пенсійного органу щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 85% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення є протиправними та не законними, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.04.2018 року в справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

Щодо позовних вимог в частині неврахування розміру додаткового грошового забезпечення із включенням усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, під час перерахунку відповідачем пенсії, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі по тексту - Постанова № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Отже, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою № 103, у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2018 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі по тексту - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін'юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (пункт 2 Порядку № 45).

Згідно п. 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом.

В матеріалах справи мститься довідка Управління Служби безпеки України в Чернігівській області № 9/116 від 10.04.2018 року, відповідно до якої розмір грошового забезпечення позивача складається з посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання, надбавки за вислугу років 50%, та яка була використана відповідачем для перерахунку позивачу пенсії з 01.01.2018 року (а.с.15).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом, в даному випадку Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій пенсійного органу щодо неврахування розміру додаткового грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії; зобов'язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплату пенсії позивача, починаючи з 01.01.2018 року, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру посадового окладу - 9455,74 грн., окладу за військове звання - 1480,00 гр., процентної надбавки за вислугу років - 5467,87 грн., із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою, в повному обсязі, щомісячно є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відтермінування виплат пенсії у 2018 та у 2019 роках, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 та зобов'язання здійснити новий перерахунок та виплату з 01.01.2018 року пенсії без обмеження максимальним розміром, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 2 Постанови № 103 встановлено, що виплату перерахованих, відповідно до пункту 1 цієї Постанови, підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах:

- з 01.01.2018 - 50 відсотків;

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків;

- з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018 року.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

У свою чергу, Постанова № 103 на час звернення позивача до суду, є чинною, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок проведено відповідно до Постанови № 103, що кореспондується з приписами ч.4 ст. 63 Закону, в частині наданого Уряду права встановлювати такі умови порядку виплати пенсії.

Тобто, в даному випадку, відповідач діяв в рамках, встановлених законом, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення вказаних позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні вищезазначених позовних вимог та похідний характер позовної вимоги позивача про зобов'язання відповідача компенсувати останньому різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з 1 січня по серпень 2018 року в сумі 61 623,04 грн., суд апеляційної інстанції вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що вказана вимога також не підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави для висновку, що в даному випадку позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи в частині позовних вимог, які не задоволені судом, відповідно до норм чинного законодавства.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.