Справа № 522/1680/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1680/19
Провадження № 2-а/522/243/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

31 січня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянину Ізраїлю ОСОБА_2 про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Ізраїлю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення суду буде складено 31.01.2019 року.

Суддя Л.В. Домусчі

Справа № 522/1680/19

Провадження № 2-а/522/243/19

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянину Ізраїлю ОСОБА_2 про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 31.01.2019 року звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що 19.10.2018 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області, спільно з співробітниками УСБУ та УБЗПТЛ ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, 11, було виявлено особу, яка назвалася громадянином Ізраїлю, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. У результаті проведеної перевірки було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні - проживання без документів на право проживання в Україні. У результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у Відповідача було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до України 28.06.2018 року, легально через КПП «Бориспіль» за паспортом громадянина Ізраїлю НОМЕР_1. Із 28.09.2018 року Відповідач знаходиться на території України незаконно з зв'язку з закінченням терміну законного перебування. Відповідач проживає на території України без реєстрації та відповідного дозволу на право проживання в Україні, не виїхав з України після закінчення терміну перебування в Україні. На даний час відповідач на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Під час ідентифікації особи Відповідача було встановлено, що відповідач прибув на територію України з метою відпочинку. 19.10.2018 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування в Україні стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 005274 та постановою про накладення адміністративного стягнення від ПН МОД № 005274 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.. 19.10.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну відповідача та зобов'язано його покинути територію України у термін до 17.11.2018. У визначений термін громадянин Ізраїлю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, із території України не виїхав. У ході перевірки Відповідача було отримано інформацію з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан) та встановлено, що офіційний в'їзд на територію України відповідач здійснив 28.06.2018 року. На думку позивача, даний факт свідчить про перебування відповідача на території України без законних на те підстав.

Представник позивача - Стельмах О.М. наполягав на видворенні, оскільки він порушив порядок знаходження на території України.

Відповідач у присутності перекладача - Неймарк Яакова не заперечував проти пред'явленого позову, посилався на те, що приїхав до України через КПП «Бориспіль» улітку 2018 року як турист, відпочив із друзями. Коли закінчився законний строк його пробування, він був в Умані із паломниками та друзями, так і залишився на території України. Не заперечував, що порушив законодавство України та згоден на депортацію.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 19.10.2018 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області, спільно з співробітниками УСБУ та УБЗПТЛ ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, 11, було виявлено особу, яка назвалася громадянином Ізраїлю, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У результаті проведеної перевірки було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні - проживання без документів на право проживання в Україні. У результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у Відповідача було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, прибув до України 28.06.2018, легально через КПП «Бориспіль» за паспортом громадянина Ізраїлю НОМЕР_1.

Під час ідентифікації особи Відповідача було встановлено, що відповідач прибув на територію України із метою відпочинку.

Проте із 28.09.2018 Відповідач знаходиться на території України незаконно з зв'язку з закінченням терміну законного перебування. Відповідач проживає на території України без реєстрації та відповідного дозволу на право проживання в Україні, не виїхав з України після закінчення терміну перебування в Україні. Постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

19.10.2018 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування в Україні стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 005274 та постановою про накладення адміністративного стягнення від ПН МОД № 005274 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

19.10.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну відповідача та зобов'язано його покинути територію України у термін до 17.11.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Проте, у визначений термін громадянин Ізраїлю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. із території України не виїхав.

У ході перевірки Відповідача було отримано інформацію з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан) та встановлено, що офіційний в'їзд на територію України відповідач здійснив 28.06.2018.

Отже, даний факт свідчить про перебування відповідача на території України без законних на те підстав, з чим відповідач повністю погоджується.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Ізраїлю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим знаходження його на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення громадянина громадянину Ізраїлю ОСОБА_2 за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Ізраїлю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення суду складено 31.01.2019 року.

Суддя Л.В. Домусчі