Справа № 826/17760/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2019 року № 826/17760/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
прозобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі також - відповідач), в якому просить зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 25.12.2000 року по 31.05.2017 року суми недоотриманої пенсії за донарахований стаж за періоди з 10.08.1964 року по 10.05.1966 року, з 16.05.1966 року по 01.07.1969 року, з 13.02.1984 року по 01.12.1986 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.01.2018 року провадження в адміністративній справі №826/17760/17 відкрито та визначено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання від 18.01.2018 року №1351/05 (від 19.01.2018 року №5839/18) про продовження строку на подачу відзиву на позовну заяву, оскільки ними не отримано позовних матеріалів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 року в задоволенні вищевказаного клопотання відповідача відмовлено.

Через канцелярію суду 31.01.2018 року надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2018 року вищевказане клопотання представника позивача повернуто заявнику без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з моменту виходу на пенсію і до 01.06.2017 року їй не було враховано стаж, що в сумі складає 7 років 8 місяців 6 днів, про що є підтвердження. Звернувшись листом до відповідача, останній відмовив в виплаті недоотриманої пенсії за донарахований стаж за періоди з 10.08.1964 року по 10.05.1966 року, з 16.05.1966 року по 01.07.1969 року, з 13.02.1984 року по 01.12.1986 року, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов Відзив на адміністративний позов відповідно до пояснень в якому, відповідач зазначає про наявність двох заяв від позивача про неврахування періодів з 16.05.1966 року по 26.08.1969 року та з 10.08.1964 року по 10.05.1966 року до стажу. Щодо періоду з 13.02.1984 року по 01.12.1986 року відповідач вказує, що позивачем надано довідку від 04.12.2986 року № 318/6 лише до заяви про перерахунок пенсії, датовану 25.05.2017 року, а тому відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною восьмою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві () припинено 27.04.2018 року, а його правонаступником, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2018 року №203 "Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві", є Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що з 25.12.2000 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як стверджує позивач, при обчисленні пенсії їй не було враховано стаж з 10.08.1964 року по 10.05.1966 року, з 16.05.1966 року по 01.07.1969 року, з 13.02.1984 року по 01.12.1986 року, що в сумі складає 7 років 8 місяців і 6 днів та підтверджується Протоколом №9073 від 21.02.2001 з розрахунком стажу Дарницького районного УСЗН м.Києва.

Лише з 01.06.2017 року відповідачем зараховано вказані періоди трудового стажу, що підтверджується Розпорядженням №169225 від 29.05.2017 року з розрахунком стажу та Листом № 18509/14/Г-1570 від 06.12.2017 року.

Тому позивачем 03.11.2017 року направлено на адресу відповідача заяву про виплату їй з моменту призначення пенсії з 25.12.2000 року по 31.05.2017 суми пенсії за донарахований стаж за періоди з 10.08.1964 року по 10.05.1966 року, з 16.05.1966 року по 01.07.1969 року, з 13.02.1984 року по 01.12.1986 року.

Однак, відповідачем листом № 18509/14/Г-1570 від 06.12.2017 відмовлено позивачу, посилаючись на відсутність підстав зарахування стажу з більш раннього періоду.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною та незаконною, позивач звернулася із зазначеною позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною четвертою статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788-XII (в редакції, чинній на день призначення пенсії позивачу) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (стаття 7 вказаного Закону).

Відповідно до статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років. Працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам (п. б статті 13 вказаного Закону).

Згідно з п.1-2 статті 56 вказаного Закону до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності такого господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерви.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об'єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби;

г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв'язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи;

є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;

ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;

з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

У заробіток для обчислення пенсій включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці (компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога та інші), перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 66 Закону № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 вищевказаного Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Це передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", а саме п. 3, згідно якого лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі за текстом - Порядок ведення трудових книжок), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року за № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 2.2 Порядку ведення трудових книжок, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Порядку ведення трудових книжок визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до абзаців третього, четвертого пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Отже, з наведеної норми чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства вбачається наявність у органів Пенсійного фонду необхідного обсягу прав для вирішення питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Так, як встановлено з матеріалів справи, з 25.12.2000 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В матеріалах справи міститься Заява позивача про призначення пенсії від 25.12.2000 року та Заява від 01.02.2001 року, в якій ОСОБА_1, звертаючись до Начальника соціального забезпечення, просить період з 16.05.1966 року по 26.08.1969 року при призначенні пенсії, не зараховувати.

Та Заява позивача від 14.02.2001 року, в якій остання просить період з 10.08.1964 року по 10.05.1966 року при призначенні пенсії, не зараховувати.

Таким чином, відповідно до Протоколу 9073 від 21.02.2001 року, враховуючи вищевикладені заяви позивача, відповідачем вирахувано стаж робочий ОСОБА_1 та нарахвано відповідно до нього пільгову пенсію.

Водночас, як встановлено з матеріалів справи, Заявою про перерахунок пенсії від 10.04.2017 року позивач звернулась про перерахунок заробітної плати з врахуванням стажу з 10.08.1964 року по 26.03.1969 року, відповідно до чого Розпорядженням 169225 від 13.04.2017 року було перераховано стаж робочий позивача та донараховано пенсію.

Також, Заявою позивача про перерахунок пенсії від 24.05.2017 року, позивач надала "Справку" № 318/6 про те, що з 13.02.1984 року по 01.12.1986 року знаходилась за кордоном по місцю служби чоловіка, відповідно до чого Розпорядженням 169225 від 29.05.2017 року було перераховано стаж робочий позивача та донараховано пенсію.

Зважаючи на надані до матеріалів справи докази, судом не встановлено протиправних дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу та врахування стажу ОСОБА_1

Слід також зазначити, що позивач не надала пояснень щодо написаних нею заяв з проханням не враховувати періоди з 10.08.1964 року по 10.05.1966 року та 16.05.1966 року по 26.08.1969 року при нарахуванні пенсії, також не заперечувала, що самостійно писала вказані заяви, а тому у суду відсутні сумніви про те, що вони були написані позивачкою власноруч.

Судом не приймаються твердження представника відповідача щодо пропущення позивачем терміну звернення до суду, адже термін звернення до суду вираховується з дня отримання листа від відповідача ОСОБА_1, а саме з 06.12.2017 року (датування листа, який отримала позивач з відмовою), а звернулась остання до суду 27.12.2017 року, а отже термін не порушено і позов підлягає розгляду відповідно до чинних норм закону.

Зважаючи на вказані обставини, які встановлено відповідно до наданих доказів до матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, адже посадовими особами було прийняті заяви від позивача про неврахування деякого стажу та про перерахунок пенсії, та здійснено нарахування стажу відповідно до чинних норм, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Приписам статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1;

Відповідач: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, 02225, м. Київ, вул. Каштанова, 6, .

Суддя Л.О. Маруліна