Справа № 360/3764/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року справа №360/3764/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Ястребової Л.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д.,

секретар Тішевський В.В.,

за участі представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року (складену в повному обсязі 21 листопада 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/3764/18 (суддя в І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 (далі - позивач), в інтересах якого звернувся його представник - адвокат ОСОБА_3, до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (далі - УДМСУ в Луганській області, відповідач), в якій просив: визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення УДМСУ в Луганській області про відмову в видачі посвідки на тимчасове проживання, оформлене повідомленням про відмову в прийнятті (розгляді) документів від 18.10.2018 № 4401.5-38971/44.1-18; зобов'язати УДМСУ в Луганській області видати посвідку на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_4 на підставі поданих ним 03.10.2018 документів (арк.справи 58-59).

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову, відповідно до якого просив суд заборонити УДМСУ в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення громадянина Індії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, до моменту набрання законної сили судовим рішення у даній справі (арк.справи 2).

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначав, що повідомленням УДМСУ в Луганській області про відмову в прийнятті (розгляді) документів від 18.10.2018 № 4401.5-38971/44.1-18 позивачу фактично відмовлено у видачі посвідки на тимчасове проживання. Однак існують всі підстави вважати, що дане рішення не відповідає чинному законодавству України та є протиправним, а дії УДМСУ в Луганській області можуть містити ознаки кримінального правопорушення. В спірному рішенні вказано, що позивачу відмовлено в розгляді документів з огляду на порушення строків їх подачі, передбачених пунктами 17 та 19 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою КМУ № 322 від 25.04.2018. Відповідно до Порядку у УДМСУ в Луганській області взагалі відсутні повноваження приймати рішення такого змісту після прийому документів для видачі посвідки на тимчасове проживання. Спірне рішення має наслідком заборону проживання та перебування Позивача на території України.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про забезпечення позову в адміністративній справі № 360/3764/18 за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено (арк.справи 45-46).

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив ухвалу місцевого суду скасувати та прийняти нову ухвалу про забезпечення позову (арк.справи 51-55).

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в клопотанні про забезпечення адміністративного позову.

21 січня 2019 року на адресу Першого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заначив наступне.

28.10.2017 до УДМС у Луганській області надійшло клопотання Державного закладу «Луганський Державний медичний університет» (далі - ЛДМУ) від 24.10.2017 № 04.05/98 щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і заява вказаного іноземця про отримання посвідки на тимчасове проживання від 24.10.2017 № 98 у зв'язку з навчанням на мовних курсах до 01.03.2018. 16.11.2017 УДМС у Луганській області було прийнято Рішення про видачу посвідки на тимчасове проживання позивачу серії ТР № 178273 терміном дії до 01.03.2018.

В подальшому до УДМС у Луганській області надійшло клопотання ЛДМУ від 12.02.2018 № 04.05/206 щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і заява вказаного іноземця про отримання посвідки на тимчасове проживання від 12.02.2018 № 206 у зв'язку з навчанням на мовних курсах до 01.06.2018. 14.02.2018 УДМС у Луганській області було прийнято Рішення про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання позивачу серії ТР № 178273 до 01.06.2018.

03.10.2018 до УДМС у Луганській області надійшло клопотання ЛДМУ від 03.10.2018 № 04.05/340 щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком дії до 01.08.2021 у зв'язку з навчанням (04/12); лікувальна справа і заява вказаного іноземця від 03.10.2018 про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Під час вивчення матеріалів справи про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні Позивачу було встановлене наступне.

В посвідці на тимчасове проживання в Україні серії ТР № 178273 гр. Індії ОСОБА_4 на сторінці «особливі відмітки» виявлено відмітку «продовжено до 01.06.2018» та виявлено відмітку про дійсність посвідки до 01.11.2018 «вірно до 01.11.2018», а в паспортному документі іноземця остання відмітка відсутня, лише в наявності штамп про дійсність посвідки до 01.06.2018.

Таким чином, у зв'язку з порушенням ОСОБА_4 строків перебування на території України, в УДМС у Луганській області відсутні законні підстави для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні або видачі нової посвідки позивачу.

Враховуючи викладене, відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Під час апеляційного розгляду представники відповідача заперечували проти доводів апеляційної скарги, позивач до суду не прибув.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини третьої статті 150 КАС України ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).

Види забезпечення позову визначені статтею 151 КАС України.

Так, згідно із частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Приписами частини другої статті 151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

03.10.2018 до УДМС у Луганській області надійшло клопотання ЛДМУ від 03.10.2018 № 04.05/340 щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком дії до 01.08.2021 у зв'язку з навчанням (04/12); лікувальна справа і заява вказаного іноземця від 03.10.2018 про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Повідомленням відповідача про відмову в прийнятті (розгляді) документів від 18.10.2018 № 4401.5-38971/44.1-18 відмовлено позивачу в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання у зв'язку з порушенням строків подачі документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, відповідно до пункту 17 та 19 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322.

Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322, передбачено порядок дій у випадку прийняття рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання.

Так, згідно з пунктом 1 Загальної частини Порядку посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно із наявною інформацією 01.11.2018 закінчився строк дії посвідки ОСОБА_4 на тимчасове проживання ТР 01.11.2018, та 18.10.2018 відповідачем прийнято оскаржуване рішення, оформлене повідомленням про відмову в прийнятті (розгляді) документів, тобто станом на теперішній час тимчасове проживання ОСОБА_4 в України є невирішеним.

Обставини прийняття оскаржуваного рішення, зважаючи на те, що звернення з заявою відбулося до закінчення терміну дії посвідки, його правомірність, законність та обґрунтованість є предметом розгляду у даній справі, та підлягають встановленню в ході судового розгляду справи, тому посилання позивача на очевидну протиправність рішення як підставу забезпечення позову колегія суддів оцінює критично, і при розгляді заяви колегія суддів не може надавати оцінку рішенню відповідача до ухвалення рішення по суті.

Разом з тим, відповідно до пункту 67 Порядку № 322 після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов'язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

Пунктом 77 Порядку № 322 визначено, що рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Тобто, рішення про відмову в оформленні посвідки тягне зазначені вище юридичні наслідки для позивача, тобто це рішення є індивідуальним актом в розумінні КАС України.

Таким чином, становище, в якому знаходиться позивач, з урахуванням подання заяви про оформлення посвідки до закінчення терміну дії попередньої посвідки та очікування ним оформлення нової, позбавляє його можливості захищати свої права та законні інтереси, тому надання у подальшому судом оцінки такому акту та його можливе скасування не забезпечить реального захисту порушеного права позивача.

Зважаючи на вищевикладене, в суду наявні обґрунтовані підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню Державної міграційної служби України в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення громадянина Індії ОСОБА_4, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню та клопотання позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 360/3764/18 - задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 360/3764/18 - скасувати.

Клопотання ОСОБА_4 про забезпечення позову в адміністративній справі № 360/3764/18 за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Управлінню Державної міграційної служби України в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення громадянина Індії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 360/3764/18.

Повне судове рішення складено 29 січня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць