Справа № 807/442/18
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Ужгород№ 807/442/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фора 1" - представник - Субота Михайло Іванович;

відповідач: Державна будівельно-архітектурна інспекція України Структурний підрозділ Управління ДАБІ у Закарпатській області - представник - Рачкулинець Марина Юріївна;

відповідач: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради - представник - не з'явився;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради - представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора 1" в особі представника Субота Михайла Івановича до Державної будівельно-архітектурної інспекції України Структурний підрозділ Управління ДАБІ у Закарпатській області, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2018 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фора 1" (88000, м. Ужгород, пров. Гусакський, буд. 24, ) в особі представника Субота Михайла Івановича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Державної будівельно-архітектурної інспекції України Структурний підрозділ Управління ДАБІ у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, буд. 8, ) (далі по тексту відповідач 1), Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, буд. 4, ) (далі по тексту відповідач 2), якою просить суд: "1. Скасувати Рішення головного інспектора будівельного нагляду Полажинець Ю.Ю. 40-УО/1007пл-01ск від 19.01.2018 р. про скасування дії рішення №177/20-16 від 20.11.2015 р. про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на "Будівництво житлового комплексу на орендованій земельній ділянці по вул. Баб"яка б/н в м. Ужгороді"; 2. Скасувати наказ Управління ДАБК Ужгородської міської ради № 48 від 19.02.2018 р. про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.05.2016 р. № ЗК56 на будівництво комерційного житлового комплексу на орендованій земельній ділянці (1-й пусковий комплекс-будівництво підземного гаражу, будівництво комерційно-житлового комплексу в осях 1-7; ІІ-й пусковий комплекс-будівництво комерційного житлового комплексу в осях 7-14), замовник Товариство з обмеженою відповідальністю "Фора 1" адреса м. Ужгород, вул. Баб"яка б/н."

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року було замінено неналежного відповідача - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради на належного - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року було зупинено провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року було поновлено провадження у адміністративній справі.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. 16 січня 2018 року головними інспекторами будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Полажинець ІО.Ю. та Бошотою В.В. було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про, що складено Акт № 40-УО/1007пл від 16 січня 2018 року, згідно якого встановлено, що Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради допустилися порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Рішенням головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Полажинець Ю.Ю. № 40-УО/1007пл-01ск від 19 січня 2018 року скасовано рішення № 177/20-16 від 20 листопада 2015 року управління містобудування та архітектури "про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на "Будівництво житлового комплексу на орендованій земельній ділянці по вул. Бабяка б/н в м. Ужгороді". Не погоджуючись з цим рішенням позивач просив його скасувати з підстав грубого порушення вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки таке фактично зупинило будівництво житлового комплексу та завдає підприємству значних збитків, пов'язаних із зобов'язаннями перед інвесторами та необхідності утримувати вже збудоване майно.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 просив суд відмовити повністю в задоволенні позову з підстав наведених в ньому. Зокрема, вказав, що під час проведення перевірки позивача, 16 лютого 2018 року, Головним інспектором виявлено ряд порушень, а саме: некоректно визначено назву об'єкта будівництва, оскільки згідно основних техніко-економічних показників загальна площа квартир значно переважає сумарну площу вбудованих комерційних та нежитлових приміщень, що не узгоджується з методикою, наведеною в Державному класифікаторі будівель та споруд ДК-018-2000, відсутні матеріали фотофіксації земельної ділянки (з оточенням), у пункті 2 розділу Містобудівні умови і обмеження не визначено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки, у пункті 3 не визначено максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови), пунктом 4 не визначено відстань від об'єкта, який проектується до ліній регулювання забудови, у пункті 5 не вказано планувальні обмеження (санітарно-захисні та інші охоронювані зони), які зазначено на кадастровому плані земельної ділянки та у витягу з Державного земельного кадастру № НВ-015 від 11 листопада 2015 року, що безпосередньо впливає за подальше проектування об'єкту, у пункті 6 відсутні вимоги щодо мінімально допустимих відстаней від об'єктів, які проектуються до існуючих будинків та споруд. Наміри забудови не відповідають цільовому та функціональному призначенню земельної ділянки та містобудівній документації на місцевому рівні, оскільки згідно витягу з Державного земельного кадастру цільове призначення земельної ділянки - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, використання визначено як землі для будівництва торгово-розважального центру, а згідно функціональної класифікації територій плану зонування міста Ужгород, який на дату надання МУО №177/20-16, земельна ділянка знаходиться в невиробничій, громадській торговельній зоні Г-6 (зона розташування магазинів, торгових центрів, ринків). Будівництво житлового будинку допустимим видом використання для даної яке потребує спеціального погодження. З огляду на наведене позивачем порушено: абзац 7 пункт 2.2, підпункти "б", "в", "г", "ґ", пункт 3.4, підпункт "в", пункт 3.7 Порядку надання містобудівних та обмежень забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіонбуду 07 липня 2011 року за № 109, статтю 24 частину 2 пункт 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Уповноваженими особами вказані порушення були зафіксовані в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16 січня 2018 року № 40-У0/1007пл, а відтак рішенням головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Полажинець Ю.Ю. № 40-УО/1007пл-01ск від 19 січня 2018 року скасовано рішення № 177/20-16 від 20 листопада 2015 року управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради "про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по вул. Бабяка б/н в м. Ужгороді.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 просив суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Зокрема, зазначив, що наказ Управління ДАБК Ужгородської міської ради № 48 від 19.02.2018 р. про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 18 травня 2016 року № ЗК56 на будівництво комерційного житлового комплексу на орендованій земельній ділянці, замовником якого є позивач винесено з метою забезпечення виконання завдань покладених на управління та на підставі рішення № 40-УО/1007пл-01ск від 19 січня 2018 року, яким скасовано рішення № 177/20-16 від 20 листопада 2015 року управління містобудування та архітектури "про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на будівництво житлового комплексу". А тому відповідач 2 діяв виключно в межах повноважень та з чітким дотриманням чинного законодавства.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що наведені у ньому, а також у поясненні щодо відзиву (а.с.а.с. 118- 121).

Представник відповідача 1 в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову а повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради надало Товариству з обмеженою відповідальністю "Фора 1", як замовнику будівництва містобудівні умови та обмеження щодо забудови земельної ділянки № 177/20-16 на об'єкт "Будівництво комерційно-житлового комплексу на орендованій земельній ділянці (І, І пускові комплекси) по вул. Баб'яка, б/н в м. Ужгород (а.с.а.с. 45-47) (далі по тексту - містобудівні умови).

Судом також було встановлено, що позивачеві була зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт від 18 травня 20116 року № ЗК56 на будівництво комерційного житлового комплексу на орендованій земельній ділянці, замовником якого є позивач.

16 січня 2018 року головними інспекторами будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Полажинець ІО.Ю. та Бошотою В.В. було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про, що складено Акт № 40-УО/1007пл від 16 січня 2018 року, згідно якого встановлено, що Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради при видачі спірних містобудівних умов допустилося порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (а.с.а.с. 25-39). Зокрема, перевіркою виявлено порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: некоректно визначено назву об'єкта будівництва, оскільки згідно основних техніко-економічних показників загальна площа квартир значно переважає сумарну площу вбудованих комерційних та нежитлових приміщень, що не узгоджується з методикою, наведеною в Державному класифікаторі будівель та споруд ДК-018-2000, відсутні матеріали фото фіксації земельної ділянки (з оточенням), в пункті 2 розділу Містобудівні умови і обмеження не визначено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки, у пункті 3 не визначено максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови), у пункті 4 не визначено відстань від об'єкта, який проектується до ліній регулювання забудови, у пункті 5 не вказано планувальні обмеження (санітарно-захисні та інші охоронювані зони), які значено на кадастровому плані земельної ділянки та у витягу з Державного земельного кадастру № НВ-015 від 11.11.2015, що безпосередньо впливає за подальше проектування об'єкту, у пункті 6 відсутні вимоги щодо мінімально допустимих відстаней від об'єктів, які проектуються до існуючих будинків та споруд. Наміри забудови не відповідають цільовому та функціональному призначенню земельної ділянки та містобудівній документації на місцевому рівні, оскільки згідно витягу з Державного земельного кадастру цільове призначення земельної ділянки - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, використання визначено як землі для будівництва торгово-розважального центру, а згідно функціональної класифікації територій плану зонування міста Ужгород, який на дату надання містобудівних умов №177/20-16, земельна ділянка знаходиться в невиробничій, громадській торговельній зоні Г-6 (зона розташування магазинів, торгових центрів, ринків). Будівництво житлового будинку є допустимим видом використання для даної яке потребує спеціального погодження. З огляду на наведене позивачем порушено: абзац 7 пункт 2.2, підпункти "б, в, г, ґ"пункт 3.4, підпункт "в" пункт 3.7 Порядку надання містобудівних та обмежень забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіонбуду 07.07.2011 № 109, статті 24 частини 2 пункту 2 Закону України "Про регулювання містобудівної ості". На підставі чого уповноваженими особами було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16 січня 2018 року № 40-У0/1007пл.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Полажинець Ю.Ю. рішенням № 40-УО/1007пл-01ск від 19 січня 2018 року скасовано рішення № 177/20-16 від 20 листопада 2015 року управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради "про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки " (а.с. 24).

На підставі вказаного рішення, наказом Управління ДАБК Ужгородської міської ради № 48 від 19 лютого 2018 року "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт" було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 18 травня 2016 року № ЗК56 на будівництво комерційного житлового комплексу на орендованій земельній ділянці замовником якого є Товариству з обмеженою відповідальністю "Фора 1" (а.с .64).

Не погоджуючись із вказаними діями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі по тексту - Закон України № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до статті 411 частин 1 та 2 Закону України № 3038-VI , державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 1 частини 1 пункту 8 Закону України № 3038-VI визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі по тексту - Порядок № 698), пунктом 2 якого передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Згідно з пунктом 4 підпункту 1 Порядку № 698 з метою здійснення нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 698 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) письмово ініціювати притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити письмове подання про звільнення посадової особи об'єкта нагляду до органу, який здійснив її призначення; 5) вносити письмове подання про позбавлення посадової особи об'єкта нагляду права виконувати певні види робіт до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Вказане кореспондується із положеннями статті 41 Закону України № 3038-VI.

У відповідності до статті 29 частини 8 Закону України № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Досліджуючи у межах спірних правовідносин питання обґрунтованості виявлених відповідачем порушень на наявність правових підстав для прийняття оскарженого рішення, суд зазначає наступне.

Пунктом 32 Порядку № 698 встановлено, що рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. У разі зупинення дії рішення об'єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Пунктом 29 Порядку № 698 визначено, що у разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, яке може бути усунуто, видається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

У пункті 31 Порядку № 698 зазначено, що Головний інспектор будівельного нагляду перевіряє виконання об'єктом нагляду припису шляхом проведення позапланової перевірки.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що за загальним правилом рішення об'єкта нагляду, яке порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, зупиняється і лише у випадку неможливості усунення виявлених порушень скасовується.

В той же час, відповідачем 1 одразу було застосовано такий захід, як скасування рішення щодо видачі містобудівних умов та обмежень, без надання можливості усунути виявлені, на їх думку, порушення та без жодного обґрунтування неможливості їх усунення.

Разом з тим, пунктом 6 Порядку № 698 передбачено, що головні інспектори будівельного нагляду під час здійснення нагляду зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати нагляд у межах повноважень, передбачених законодавством.

Проте, як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, всупереч покладеного на них обов'язку, жодних запитів, звернень чи листів для з'ясування усіх обставин справи під час здійснення заходу державного архітектурно-будівельного нагляду направлено не було.

При цьому, незважаючи на те, що оскаржуване рішення має несприятливі наслідки для прав та інтересів позивача, оскільки зумовлює неможливість здійснювати останнім будівництво і перешкоджає реалізації права власності позивача на його об'єкти, відповідачі прийняли таке без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Разом з тим, суд зазначає, що пункт 4 Порядку № 698 уповноважує головних інспекторів під час здійснення будівельного нагляду витребовувати від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади. Крім цього, головні інспектори мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів, приміщень об'єктів нагляду та об'єктів будівництва, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду.

Однак, відповідач 1 обмежився лише констатацією порушень вказаних в акті на час здійснення перевірки, проте жодних дій щодо витребування документів та матеріалів для повного та об'єктивного з'ясування обставин не вчинив.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 (далі по тексту - Порядок № 109).

Відповідно до пункту 1.2. Порядку № 109, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з пунктом 1.3. Порядку № 109, містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Пунктом 1.4 Порядку № 109 передбачено, що чинність наданих містобудівних умов та обмежень не може бути зупинена у зв'язку з початком розроблення, внесення змін або оновлення містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до пункту 1.5 абзацу 3 Порядку № 109, складання завдання на проектування з відхиленням від містобудівних умов та обмежень не допускається.

Порядок № 109 не містить процедури скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Разом із тим, відповідно до пункту 2.4 Порядку № 109, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. При цьому, згідно пункту 1.2 Порядку № 109 містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Як вбачається з рішення Ужгородської міської ради VII сесії VII скликання від 18 жовтня 2016 року № 41 "Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" Товариству з обмеженою відповідальністю "Фора 1" було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок із зміною цільового призначення площею 0,4000 га для будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вулиці Бабяка, б/н (а.с. 122).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 11 листопада 2015 року цільове призначення вказаної земельної ділянки 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудови (а.с. 52).

Судом встановлено, що підставою для скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки може бути невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, доказів наявності яких відповідачем не надано.

Відповідно до статті 29 частини 8 Закону України № 3038-VI скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Однак, суд зазначає, що відповідачем при прийнятті оскарженого рішення не враховано пункт 32 Порядку № 698, відповідно до якого, якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Отже, з наведеної норми вбачається, що скасування рішення об'єкта нагляду є крайнім заходом, спрямованим на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Цей захід застосовується у випадках, коли у контролюючого органу відсутні інші можливості до забезпечення дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, зокрема, у випадку неможливості усунення виявлених порушень під час перевірки порушень.

Водночас, головним інспектором будівельного нагляду одразу застосовано такий захід як скасування рішення щодо видачі містобудівних умов та обмежень без надання можливості позивачу усунути виявлені перевіркою порушення та без жодного обґрунтування неможливості їх усунення.

Суд наголошує, що чинним законодавством встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Невиконання вимог закону щодо процедури та порядку проведення перевірки призводять до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

У відповідності до статті 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Таким чином, суб'єктом нагляду не дотримано балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів позивача щодо здійснення будівництва об'єкта і цілями, на досягнення яких спрямоване здійснення державного нагляду та прийняття оскарженого рішення. Крім того, суд зазначає, що вказане рішення прийнято необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин справи, що мають значення для прийняття такого рішення, а відтак підлягає скасуванню.

Щодо скасування наказу Управління ДАБК Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 48 від 19 лютого 2018 року "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 24 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт від 13.04.2011 № 466 (далі по тексту - Порядок № 466), вказано, що декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував у разі: 1) подання замовником заяви про скасування декларації; 2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно статті 36 частини 7 пункту 3 Закону України № 3038-VI декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю.

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що такий було прийнято Управлінням ДАБК Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на підставі рішення № 40-УО/1007пл-01ск від 19 січня 2018 року "про скасування дії рішення №177/20-16 від 20 листопада 2015 року про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, прийнятого управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради". З чого випливає, що скасування декларації про початок виконання будівельних робіт з підстав скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є протиправним. Таким чином, наказ № 48 від 19 лютого 2018 року "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт" підлягає скасуванню.

З огляду на скасування рішення про скасування містобудівних умов від 19 січня 2018 року, яке було підставою для прийняття наказу про скасування декларації від 19 лютого 2018 року № 48, є підстави і для скасування даного наказу.

Суд враховує, що у справі "Беєлер проти Італії" (рішення від 05.01.2000 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні статті 1 частині 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у рішенні від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав» проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо зацікавлена особа несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг і Леннрот проти Швеції" від 23.09.1982 року).

У відповідності до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачами не доведено правомірності оскарженого рішення про скасування дії містобудівних умов та наказу про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, позовні вимоги щодо визнання спірних рішення та наказу протиправними та їх скасування, відповідають вимогам закону та обставинам справи, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, відповідачами не спростовані, в зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до статті 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 3524 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної будівельно-архітектурної інспекції України.

В період з 23 січня 2019 року по 25 січня 2019 року головуючий суддя Гаврилко С.Є. був тимчасово непрацездатний, а у період з 26 січня 2019 року по 29 січня 2019 року знаходився у відрядженні. 30 січня 2019 року перший робочий день.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора 1" (88000, м. Ужгород, пров. Гусакський, буд. 24, ) в особі представника Субота Михайла Івановича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Державної будівельно-архітектурної інспекції України (01133, м. Київ-133, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ) Структурний підрозділ Управління ДАБІ у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, буд. 8), Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, буд. 4, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Небесної Сотні, будинок 4, ) про визнання протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Скасувати Рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ДАБІ у Закарпатській області Полажинець Ю.Ю. 40-УО/1007пл-01ск від 19 січня 2018 року "про скасування дії рішення №177/20-16 від 20 листопада 2015 року про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, прийнятого управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради".

Скасувати наказ Управління ДАБК Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 48 від 19 лютого 2018 року "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора 1" (88000, м. Ужгород, пров. Гусакський, буд. 24, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної будівельно-архітектурної інспекції України (01133, м. Київ-133, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ) судові витрати у розмірі 3524 грн. (три тисячі п'ятсот двадцяти чотирьох).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 16 січня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 30 січня 2019 року.

СуддяС.Є. Гаврилко