Справа № 498/1263/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2019 року

Київ

справа №498/1263/16-а

адміністративне провадження №К/9901/18463/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Мороз Л.Л., Стародуб О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Великомихайлівському районі Одеської області на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року (головуючий суддя - Милосердний М.М.)

у адміністративній справі № 498/1263/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великомихайлівському районі Одеської області (далі - Управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати дії Управління ПФУ щодо відмови йому у призначенні державної пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними та зобов'язати призначити та провести нарахування йому державної пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 8 років, а також зобов'язати нарахувати та виплатити йому державну пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 1 березня 2016 року.

Постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 2 березня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Управління ПФУ оскаржило її в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року апеляційну скаргу Управління ПФУ залишено без руху та запропоновано протягом тридцяти днів з моменту її отримання вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

Наступною ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року, Управління ПФУ звернулося з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить її скасувати. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Вважає, що звільнення його з 1 січня 2017 року від сплати судового збору є поважною причиною пропущення процесуального строку на апеляційне оскарження.

У запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність її доводів, просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

За перевіркою матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження є постанова Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2016 року. Вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся в межах строку апеляційного оскарження. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху, однак, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали - несплатою судового збору 17 січня 2017 року повернуто.

Вдруге, апеляційна скарга подана Управлінням ПФУ 16 січня 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Одночасно Управління ПФУ подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на відсутність коштів на час подання первинної скарги, однак у зв'язку з набранням чинності змін до Закону України «Про судовий збір» з 1 січня 2017 року територіальні органи Пенсійного фонду України звільнено від сплати судового збору.

Колегія суддів не заперечує факт того, що повернення апеляційної скарги не позбавляє Управління ПФУ права повторно звернутися з апеляційною скаргою. Проте строки на апеляційне оскарження автоматично не можуть бути поновленими.

Відповідно до частини першої статті 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено апеляційним судом, єдиним обґрунтуванням Управління ПФУ причин пропущення строку є звільнення Пенсійного фонду України та його органів з 1 січня 2017 року від сплати судового збору. Проте такі посилання не є поважною причиною для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання первинної апеляційної скарги) Управління ПФУ зобов'язано було сплачувати судовий збір.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що наведені Управлінням ПФУ підстави, а саме звільнення з 1 січня 2017 року Пенсійного фонду України та його органів від сплати судового збору не може бути визнана поважною підставою достатньою для поновлення процесуального строку, встановленого законом.

Оскільки клопотання Управління ПФУ про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не містить поважних причин для поновлення строку, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення апеляційної скарги без руху та запропонував вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною третьою статті 343 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частиною першою статті 350 цього ж Кодексу встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, підстави для його скасування відсутні, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а згадане судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Великомихайлівському районі Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

О.П. Стародуб,

Судді Верховного Суду