Справа № 400/2751/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р. № 400/2751/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.05.2018 № 6, № 6, вимоги від 03.05.2018 № Ф-33, рішення від 03.05.2018 № 6,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області від 03.05.2018 р. № 6 і № 6, вимоги про сплату боргу від 03.05.2018 р. № Ф 33 та рішення від 03.05.2018 р. № 6.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що операція з придбання макухи в грудні 2016 р. не охоплюється періодом планової перевірки, що є перевищенням повноважень контролюючого органу. Нормами чинного законодавства обов'язок щодо ведення обліку товарних запасів фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений. Акт обстеження, на який посилається відповідач в акті перевірки, не підписувався позивачем, оскільки факту обстеження не було. Під час проведення перевірки відповідач не скористався правом щодо проведення інвентаризації. Отже, висновки відповідача про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України) є необґрунтованими та не відповідають дійсності.

13.12.2018 р. відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого перевіркою встановлено розбіжність у сумі загального оподатковуваного доходу, що виникла за податковою накладною від 30.12.2016 р., яка зареєстрована в ЄРПН 12.01.2017 р. За 2017 р. реалізації придбаної макухи не встановлено, а позивач надав пояснення про відсутність залишків товарно-матеріальних цінностей за 2017 р. Актом обстеження за місцем здійснення підприємницької діяльності від 11.04.2018 р. підтверджено наявність макухи в залишках. Акт підписаний особисто позивачем. Таким чином, перевіркою встановлено заниження чистого оподаткованого доходу, що стало підставою для винесення оскаржуваних рішень.

14.01.2019 р. позивач подав пояснення, в яких зазначив, що датою виникнення податкових зобов'язань є одна з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів або дата відвантаження товару. Позивач надав докази того, що партія макухи, відображена в податковій накладній від 30.12.2016 р., відвантажена саме 30.12.2016 р., а тому вказана дата є датою виникнення податкових зобов'язань. Позивач заперечив підписання ним акту обстеження від 11.04.2018 р., який взагалі складений пізніше терміну проведення перевірки.

За клопотанням представника позивача справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

У період з 26.03.2018 р. по 06.04.2018 р. відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка позивача за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р., результати якої оформлені актом від 16.04.2018 р. № 846/14-29-13-06/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України щодо заниження чистого оподатковуваного доходу за 2017 р. на суму 811251,00 грн, що призвело до нарахування податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 146025,18 грн;

- п. 2 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у зв'язку з чим встановлено заниження єдиного внеску за 2017 р. у сумі 7644,38 грн;

- п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України щодо заниження суми військового збору від доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності за 2017 р., що призвело до донарахування податкових зобов'язань по військовому збору в сумі 12168,77 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 03.05.2018 р. № 6, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 219037,77 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 03.05.2018 р. № 6, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в сумі 18253,15 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 03.05.2018 р. № Ф 33 на суму 7644,38 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно ненарахованого єдиного внеску від 03.05.2018 р. № 6 на суму 764,44 грн.

Таким чином, грошові зобов'язання та штрафні санкції донараховані позивачу в зв'язку з виявленою розбіжністю в сумі загального оподатковуваного доходу в розмірі 811251,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що згідно Єдиного реєстру податкових накладних за 2017 р. позивачем придбано макуху соєву в кількості 90,139 т на загальну суму 973501,20 грн, сума без ПДВ 811251,00 грн у ТОВ "Бізнес Агро-Транс". Податкова накладна від 30.12.2016 р. № 1 зареєстрована в ЄРПН 12.01.2017 р. Даними виписок про рух коштів на розрахункових рахунках, книги обліку доходів і витрат, первинними документами та ЄРПН за 2017 р. реалізація 90,139 т макухи соєвої на суму 811251,00 грн не підтверджується.

На запит відповідача позивач надав письмові пояснення від 10.04.2018 р. № 3, в яких зазначено, що залишок товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2017 р., 31.12.2017 р. складає 34 т макухи. За даними попередньої перевірки вказана кількість макухи була отримана за результатами переробки 39,76 т сої, яка була придбана 22.12.2016 р.

В ході перевірки було здійснено обстеження за місцем здійснення підприємницької діяльності та складено акт обстеження. В результаті обстеження підтверджено наявність макухи в кількості 90,139 т, класифікується як проданий товар.

Суд вважає обґрунтованим посилання позивача на п. 187.1 ст. 187 ПК України, за яким датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів вважається дата, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок; дата відвантаження товарів.

90,139 т макухи соєвої придбано позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2016 р. № 28/10-16, укладеного з ТОВ "Бізнес Агро-Транс". Видатковою накладною від 30.12.2016 р. № 16 підтверджено факт відвантаження товару саме 30.12.2016 р.

Приписи ПК України не пов'язують дату виникнення податкових зобов'язань з датою реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, суд вважає необґрунтованою позицію відповідача про зарахування до оподатковуваного доходу за 2017 р. вартості придбаної 30.12.2016 р. макухи на суму 811251,00 грн.

Так, відповідно до п. 177.1, 177.2 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Суд критично оцінює посилання відповідача на акт обстеження за місцем здійснення підприємницької діяльності від 11.04.2018 р., оскільки відповідач заперечив його підписання та взагалі факт проведення такого обстеження. До того ж, акт датовано 11.04.2018 р., у той час як документальна планова виїзна перевірка проводилася в період з 26.03.2018 р. по 06.04.2018 р.

Відповідач своїм правом вимагати від платника податків проведення інвентаризації не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не навів суду переконливих аргументів та доказів на їх підтвердження, які б обґрунтовували висновки про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2017 р. на суму 811251,00 грн. Вказані висновки потягли за собою донарахування грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору, нарахування недоїмки з єдиного внеску та застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно ненарахованого єдиного внеску.

Викладене є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 2457,45 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.05.2018 р. № 6 і № 6, вимоги про сплату боргу від 03.05.2018 р. № Ф 33 та рішення від 03.05.2018 р. № 6 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 03.05.2018 р. № 6 і № 6, вимогу про сплату боргу від 03.05.2018 р. № Ф 33 та рішення від 03.05.2018 р. № 6.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) судовий збір у сумі 2457,45 грн (дві тисячі чотириста п'ятдесят сім грн 45 коп.) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 30.01.2019 р.

Суддя Н. В. Лісовська