Справа № 810/2709/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2709/18 Суддя першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Спіра Сервіс» ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Спіра Сервіс» ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.05.2018 року № та №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Спіра Сервіс» призначена та проведена за наявності на це правових підстав. Водночас, суд підкреслив, що наявними у матеріалах справи документами підтверджується реальність та товарність господарських операцій з ТОВ «Промомаркетгруп», ТОВ «Барбадос ЛТД» і ТОВ «Бром Форс», у той час як в акті перевірки відсутні жодні посилання на недостовірність викладених у таких документах відомостей. Крім того, суд наголосив на неврахуванні контролюючим органом принципу персональної відповідальності платника податків, відсутності у нього обов'язку перевіряти наявність трудових ресурсів та виробничих потужностей у своїх контрагентів, а також неможливості підтвердження безтоварності операцій відсутністю закупівлі суб'єктами господарювання товарів, які реалізовувалися ТОВ «Спіра Сервіс» у період, що охоплювався предметом перевірки.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає на безпідставності відхилення судом першої інстанції клопотання контролюючого органу про виклик свідків - директорів ТОВ «Промомаркетгруп», ТОВ «Барбадос ЛТД» і ТОВ «Бром Форс». Наголошує, що, попри отримання директором ТОВ «Спіра Сервіс» запитів ГУ ДФС у м. Києві про отримання документів, ні до початку перевірки, ні під час її проведення, ні після вручення акту перевірки Позивачем не було забезпечено їх надання. Звертає увагу на правильності висновків суду першої інстанції про обґрунтованість призначення та правомірність проведення контролюючим органом позапланової перевірки ТОВ «Спіра Сервіс». Підкреслює, що у періоді, який був предметом перевірки, ТОВ «Промомаркетгруп», ТОВ «Барбадос ЛТД» і ТОВ «Бром Форс» не придбавали товари, які у подальшому реалізовувалися ТОВ «Спіра Сервіс», а директор ТОВ «Проммаркетгруп» взагалі заперечує свою участь у господарській діяльності підприємства. Окремо зазначає, що Позивачем не надано доказів оплати поставлених від вищезгаданих суб'єктів господарювання товарів, а також замовлень, на підставі яких поставки мали здійснюватися.

Після усунення визначених в ухвалі від 15.11.2018 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.01.2019 року, яке було відкладено до 30.01.2019 року.

У межах встановлений судом строків відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні представник Відповідача наполягав на задоволення апеляційної скарги з викладених у ній доводів та підстав.

Представник Позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що директору ТОВ «Спіра Сервіс» ГУ ДФС у м. Києві 25.04.2018 року були вручені запити від 25.04.2018 року №б/н про надання пояснень та документів на їх підтвердження до 25.04.2018 року до 18:00 та до 27.04.2018 року до 15:00 (а.с. 209-214). У зв'язку з ненаданням посадовими особами ТОВ «Спіра Сервіс» документів ГУ ДФС у м. Києві 27.04.2018 року складено відповідний акт №371/26-15-14-07-01-16 (а.с. 215-216).

Крім того, ГУ ДФС у м. Києві 03.05.2018 року було складено запит №б/н про надання ТОВ «Спіра Сервіс» пояснень та документів на їх підтвердження. У зв'язку з неможливістю вручення даного запиту Відповідачем складено акт від 03.05.2018 року №382/26-15-14-07-01-16 (а.с. 219).

Також, судом першої інстанції встановлено, що у травні 2018 року працівниками ГУ ДФС у м. Києві на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 01.08.2016 року у справі №760/6919/16-к (а.с. 193-202), наказу від 19.04.2018 року №7267 (а.с. 207-208), направлень на перевірку від 25.04.2018 року №411/26-15-14-07-01-18 (а.с. 203-204) та від 25.04.2018 року №412/26-15-14-07-01-18 (а.с. 205-206) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Спіра Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Акротус-Систем" (), ТОВ "Арнад Плюс" (), ТОВ "Ренесанс Славія Інвестмент" (), ТОВ "Драйв Денс Київ" (), ТОВ "ТІК "Енергія" (), ТОВ "Біо Плюс" (), ТОВ "Світ Фуд" (), ТОВ "Металлсервіс Україна" (), ТОВ "Фондор Груп" (), TOB "СТ Мідл" (), ТОВ "Гран Бутік" (), ТОВ "Арабікус" (), ТОВ "Барбадос ЛТД" (), ТОВ "Бром форс" (), ТОВ "Інтер Текноледжі" (), ТОВ "Елітстар Компані" (), ТОВ "Марино Торг" (), ТОВ "Домініка Трейд" (), ТОВ "Бурж Ком" (), ТОВ "Бурбон Трейд" (), ТОВ "Вендер Проджект" (), ТОВ "Коралсіті" (), TOB "ВТК Сіріус" (), ТОВ "Молгрант" (), ТОВ "Мідленд Інвест" (), ТОВ "Гард Комьюніті" (), ТОВ "Білд Комьюніті" (), ТОВ "Бест Комьюніті" (), ТОВ "Консалтком" (), ТОВ "Ленсі Груп" (), ТОВ "Макао Союз" (), ТОВ "Ареал Софт Груп" (), ТОВ "Компанія "Інвест Гарант" (), ТОВ "Кортес-плюс" (), ТОВ "Форест-таун 2015" (), ТОВ "Олмофо" (), ТОВ "Профбудкомплекс" (), ТОВ "ЄС "Європейська будівельно-фасадна компанія" (), ТОВ "Енкод Констракшн" (), TOB "ТК Спектр" (), ТОВ "Фреш продакшн" (), ТОВ "Маджестик Лайн" (), ТОВ "Анадора" (), ТОВ "Сафарс" (), ТОВ "Альтерсвіфт" (), ТОВ "Врожай 2015" (), ТОВ "Стандарт промбуд" (), ТОВ "РЗХ Лімітед" (), ТОВ "Малаві" (), ТОВ "Наполі Груп" (), ТОВ "Багіра Фінанс" (), TOB "ІК "Дельта" (), ТОВ "Голд Трейд" (), ТОВ "Шериф комфорт" (), ТОВ "Сурінам плюс" (), ТОВ "Промомаркетгруп" (), ТОВ "БК "Нові горизонти" (), ТОВ "Нова перспектива-2015" (код ЄДРПОУ 3981164), ТОВ "Інгер буд" (), ТОВ "Будівельні технології "Кразбуд" (), ТОВ "Інтербілд Комьюніті" (), ТОВ "Ека Строй Плюс" (), ТОВ "Підлога-Бетон" (), ТОВ "Біз-лайн" (), ТОВ "Метрокепітал Груп" (), ТОВ "Сільник" (), ТОВ "Фоса-Інтернейшнл" (), ТОВ "Панорама-Скай" (), ТОВ "Омелюх груп" (), ТОВ "БК "Профбуд-2015" (), ТОВ "Гранді плюс" (), ПП "Будпостач-Закарпаття" (), ТОВ "Салес ЛТД" (), ТОВ "Аргенто Україна" (), ТОВ "Алтіма Трейд" (), ТОВ "Континент ДК" (), ТОВ "Нубіром" (), ТОВ "Астор Агротрейд" (), ТОВ "Ковад-Проммонтаж" () за період з 01.01.2014 року по 29.07.2016 року.

У ході перевірки податковим органом було виявлено порушення Позивачем:

- п. п. 44.1, 44.6 ст. 44, п. п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податку на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 420 925,00 грн., у тому числі за вересень 2015 року на суму 193 633,00 грн., за жовтень 2015 року на суму 38 949,00 грн., за грудень 2015 року на суму 188 343,00 грн.;

- п. 85.2 ст. 85 ПК України - ненадання платником податків посадовій (службовій) особі контролюючого органу документів, що належать або пов'язані з предметом перевірки.

При цьому в акті зазначено, що перевірка проводилася лише щодо взаємовідносин ТОВ «Спіра Сервіс» з ТОВ «Промомаркетгруп», ТОВ «Барбадос ЛТД» і ТОВ «Бром Форс» за період з 01.01.2014 року по 29.07.2016 року.

Результати перевірки зафіксовані в акті від 10.05.2018 року №101/26-15-14-07-01-10/36823853 (а.с. 82-117).

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 31.05.2018 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форми «ПО» №, яким на Позивача у відповідності до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 121.1 ст. 121 ПК України за порушення приписів п.п. 44.1, 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України накладено штрафну (фінансову) санкцію в сумі 510,00 грн. (а.с. 173-174);

- форми «Р» №, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 526 156,00 грн., у тому числі за основним платежем - 420 925,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 105 231,00 грн. (а.с. 175-176).

Вирішуючи питання про правомірність оскаржуваних індивідуальних актів, суд першої інстанції встановив таке.

Між ТОВ «Барбадос ЛТД» (Продавець) в ТОВ «Спіра Сервіс» (Покупець) укладено договір реалізації від 06.10.2015 року №06-10/15, за умовами якого Продавець надає товар під реалізацію Покупцю, а Покупець приймає товар на реалізацію на підставі відповідного замовлення. Приймання-передача товару здійснюється згідно видаткової накладної (а.с. 30-31). Факт виконання договірних зобов'язань підтверджується наявними у матеріалах справи копіями: видаткової накладної (а.с. 32), рахунку на оплату (а.с. 33), товарно-транспортної накладної (а.с. 34), податкової накладної (а.с. 159).

Також, між ТОВ «Промомаркетгруп» (Продавець) в ТОВ «Спіра Сервіс» (Покупець) укладено договір реалізації від 01.09.2015 року №0109-15, за умовами якого Продавець надає товар під реалізацію Покупцю, а Покупець приймає товар на реалізацію на підставі відповідного замовлення. Приймання-передача товару здійснюється згідно видаткової накладної (а.с. 35-36). Факт виконання договірних зобов'язань підтверджується наявними у матеріалах справи копіями: видаткових накладних (а.с. 37, 40, 43, 46), рахунків на оплату (а.с. 38, 41, 44, 47), товарно-транспортних накладних (а.с. 40, 42, 45, 48), податкових накладних (а.с. 160-172).

Крім того, між ТОВ «Бром Форс» (Продавець) в ТОВ «Спіра Сервіс» (Покупець) укладено договір реалізації від 10.10.2015 року №10-10/15, за умовами якого Продавець надає товар під реалізацію Покупцю, а Покупець приймає товар на реалізацію на підставі відповідного замовлення. Приймання-передача товару здійснюється згідно видаткової накладної (а.с. 49-50). Факт виконання договірних зобов'язань підтверджується наявними у матеріалах справи копіями: видаткових накладних (а.с. 51, 54, 57, 60, 63, 66), рахунків на оплату (а.с. 52, 55, 58, 61, 64, 67), товарно-транспортних накладних (а.с. 53, 56, 59, 62, 65, 68), податкових накладних (а.с. 150-156).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстав для визнання безтоварними господарських операцій ТОВ «Будлекс» з ТОВ «Барбадос ЛТД», ТОВ «Бром Форс» і ТОВ «Промомаркетгруп» немає. При цьому, суд наголосив на тому, що податковим органом як суб'єктом владних повноважень не доведено, що господарські операції Позивача є фіктивними або безтоварними, не доведено недобросовісності Позивача та його контрагентів, що, на його переконання, свідчить про відсутність перешкод для формування даних податкового обліку за наслідками відносин з ними.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до пп. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України Контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Приписи п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Отже, зі змісту наведеної статті вбачається, що документальна перевірка може бути плановою або позаплановою, а також виїзною чи невиїзною.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав - отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Отже, підставою для прийняття контролюючим органом наказу про проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є, зокрема, отримання податковим органом рішення слідчого судді про призначення перевірки, а не про надання дозволу на проведення перевірки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, у наказі від 19.04.2018 року №7267 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спіра Сервіс» (код 36823853)» Головним управлінням ДФС у м. Києві підставою для її проведення визначено пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України та ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 01.08.2016 року у справі №760/6919/16-к. При цьому, судовою колегією враховується, що даною ухвалою надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні №0000630 позапланової документальної перевірки з питань вимог податкового законодавства України, зокрема, ТОВ «Спіра Сервіс» () за період з 01.01.2014 року по 29.07.2016 року. Проте, як свідчать матеріали справи, вказаною ухвалою слідчого судді безпосередньо не призначалася перевірка вказаного суб'єкта господарювання.

Таким чином, приймаючи спірний наказ про призначення перевірки Позивача на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу про проведення перевірки, контролюючий орган діяв всупереч вимог підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 813/1302/16.

На вказані обставини звертав увагу й директор ТОВ «Спіра Сервіс» у позовній заяві, що було залишено поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, у постановах від 27.01.2015 у справі №21-425а14 та від 16.02.2016 у справі №826/12651/14 Верховний Суд України висловив позицію, згідно якої нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не було спростовано ГУ ДФС у м. Києві, документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Спіра Сервіс» було призначена на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 19.04.2018 року №7267, а не ухвалою слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 01.08.2016 року, якою лише надано дозвіл на її проведення. При цьому, судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що вказана ухвала слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 01.08.2016 року скасована ухвалою Київського апеляційного суду від 19.12.2018 року.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Системний аналіз наведених норм у своїй сукупності дає підстави для висновку, що акт перевірки, отриманий в результаті документальної виїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 810/1438/17.

За таких обставин, колегія суддів, не обговорюючи питання щодо правомірності формування ТОВ «Спіра Сервіс» даних податкового обліку за наслідками відносин з ТОВ «Промомаркетгруп», ТОВ «Барбадос ЛТД» і ТОВ «Бром Форс» у період з 01.01.2014 року по 29.07.2016 року, приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.05.2018 року № як такого, що прийнято на підставі недопустимих доказів. З аналогічних підстав підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 31.05.2018 року №, оскільки, як вбачається з його змісту, підставою для його прийняття стали висновки перевірки, зафіксовані в акті від 10.05.2018 року №101/26-15-14-07-01-10/36823853.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з огляду на не набуття контролюючим органом повноважень на проведення перевірки, судова колегія приходить до висновку про правильність твердження Київського окружного адміністративного суду про необхідність задоволення позову, однак вважає, що висновки суду першої інстанції про дотримання ГУ ДФС у м. Києві порядку і процедури проведення перевірки є помилковими, що свідчить про необхідність його зміни у мотивувальній частині.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, однак обґрунтував його з неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що підстави для задоволення позовних вимог викладені у мотивувальній частині даної постанови.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року - змінити, зазначивши, що підстави для задоволення позовних вимог викладені у мотивувальній частині даної постанови.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 30» січня 2019 року.