Справа № 810/2760/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року № 810/2760/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Виконувача обов'язків керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області Руденка Євгенія Валерійовича до Мотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Виконувач обов'язків керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області Руденко Є.В. з позовом до Мотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача з питання не затвердження планів інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населення;

- зобов'язати відповідача вчинити дії по розробленню та затвердженню плану технічної інвентаризації та паспортизації дитячих ігрових майданчиків, що перебувають на балансі сільської ради та які розташовані у с. Мотовилівка Фастівського району Київської області по вулицях: Стельмащука, Соборна, Перехресна; у с. Велика Мотовилівка Фастівського району Київської області по Шкільна, у с. Вишняки Фастівського району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на території Мотовилівської сільської ради знаходяться дитячі майданчики, балансоутримувачем яких є відповідач. Під час вивчення стану законності з питань дотримання законодавства України щодо благоустрою населених пунктів виявлено ряд порушень у частині проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, розташованих на території сільської ради, що негативно впливає на організацію належного утримання об'єктів благоустрою дитячих майданчиків, невиконання суб'єктами благоустрою своїх обов'язків у цій сфері може призвести до настання тяжких наслідків або шкоди користувачам, у тому числі дітям.

Ухвалою суду 11.06.2018 відкрито спрощене провадження у даній адміністративній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем надано суду заперечення на позов, в яких він просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що Мотовилівською сільською радою проведено технічну інвентаризацію та паспортизацію об'єктів благоустрою - дитячих майданчиків, про які йдеться у позові.

До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не прибули.

У матеріалах справи містяться клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Мотовилівська сільська рада листом від 25.04.2018 № 90 повідомила позивача про те, що на балансі ради перебуває п'ять дитячих ігрових майданчиків, на які є інвентаризаційні картки групового обліку основних засобів у бюджетних установах, інвентаризаційні картки обліку основних засобів. При цьому, плани технічної інвентаризації об'єктів благоустрою (дитячих майданчиків) не затверджувались, технічні паспорти на майданчики відсутні (а.с. 10).

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не затвердження планів інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон України № 280/97-ВР).

Питання, вирішення яких віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради, передбачено у ст. 26 Закону України №280/97-ВР.

Відповідно до п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Заходи з благоустрою населених пунктів відповідно до вказаної статті - це роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов'язків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 цього ж Закону організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» об'єктами благоустрою населених пунктів, серед іншого, є території загального користування та прибудинкові території.

Елементами (частинами) об'єктів благоустрою відповідно до п. 8 ч.1 ст. 21 Закону України Про благоустрій населених пунктів є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 18 цього ж Закону України передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 29.10.2012 № 550 на виконання ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» затвердило Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів (далі - Інструкція № 550).

Згідно п. 1.3 Інструкції № 550 під паспортизацією об'єктів благоустрою слід розуміти складання технічних паспортів об'єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; під технічною інвентаризацією об'єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об'єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об'єкті благоустрою.

Відповідно до п.1.4 Інструкції № 550 технічна інвентаризація та паспортизація об'єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно.

Пунктом 1.5 Інструкції № 550 передбачено, що технічна інвентаризація об'єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою. Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

З викладеного слідує, що організацію благоустрою на території сіл Мотовилівка, Вишняки, Велика Мотовилівка повинна забезпечувати Мотовилівська сільська рада Фастівського району Київської області, оскільки до її компетенції віднесено, зокрема, затвердження правил і заходів благоустрою населеного пункту.

Закон України «Про благоустрій населених пунктів» зобов'язує для підтримання об'єктів благоустрою у належному стані, зокрема, підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів проводити їх планову інвентаризацію та паспортизацію. Однією з необхідних умов для належного виконання вказаного обов'язку є наявність затвердженого плану проведення таких заходів з благоустрою населеного пункту.

Як слідує з положень вказаного Закону та прийнятої на його виконання Інструкції № 550, затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою є компетенцією сільської ради.

Судом встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Мотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області від 04.10.2017 № 5, зокрема, надано дозволи на встановлення дитячих спортивно-ігрових майданчиків та території Мотовилівської сільської ради (а.с. 32).

Згідно Плану соціально-економічного та культурного розвитку Мотовилівської сільської ради на 2018 рік основними із завдань та заходів визначено продовження робіт по встановленню дитячих майданчиків у селах Мотовилівка, Велика Мотовилівка, Вишняки (а.с. 36).

Також у матеріалах справи містяться копії інвентаризаційних справ, інвентаризаційних планів і технічних паспортів на дитячі майданчики у вказаних селах (а.с. 40 - 100).

З викладеного слідує, що доводи позивача, покладені в обґрунтування позовних вимог про відсутність затверджених планових заходів щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків є необґрунтованими та спростовуються дослідженими судом доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду будь-яких інших доказів на обґрунтування своїх вимог та доказів, які б спростовували доводи відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.