Справа № 640/14720/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 р.Справа № 640/14720/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача Богаєвської А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2018 року (головуючий суддя І інстанції: Зуб Г.А., вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168) по справі № 640/14720/18

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про скасування та визнання незаконною постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2018 року позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про скасування та визнання незаконною постанови в справі про порушення митних правил залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників стрін перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.04.2018 року головним державним інспектором м/п «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС Холод В.М. було складено протокол про порушення митних правил №0630/80700/18 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.469 МК України відносно ОСОБА_1 (а.с.19-20).

17.05.2018 року заступник начальника Харківської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.469 МК України, виніс постанову №0630/80700/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.469 МК України, накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 340 грн. (а.с.21).

З вказаної постанови про порушення митних правил вбачається, що: 27.03.2018 року о 21 год. 03 хв. до місця прибуття «Східний вантажний митний комплекс» Харківської митниці ДФС за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 370 прибув вантажний автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія гр. Україна ОСОБА_6 з товаром «з'єднувачі, контактні елементи та насоси»..» Митного забезпечення чи забезпечення відправника на вантажному відсіку автомобіля не встановлено. Під час митного оформлення та перевірці документів на вантаж було встановлено, що згідно даних документу доставки: ДКД-ЕЕ №807170/2018/12946 від 26.03.2018 оформленою Львівською митницею ДФС з контрольною датою доставки вантажу до підрозділу митного органу призначення - харківської митниці ДФС 05.04.2018 року водієм ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_7 на автомобілі НОМЕР_2. Фактично вантаж було доставлено до митного поста «Харків-Центральний» водієм ОСОБА_6 на автомобілі НОМЕР_1. Перевантаження вантажів на інший транспортний засіб відбулось з ініціативи керівника ФОП ОСОБА_1 без дозволу митного органу. 27.03.2018 року о 11 год. 40 хв. засобом факсимільного зв'язку до Харківської митниці ДФС надійшов лист ФОП ОСОБА_1 від 27.03.2018 року №24 щодо заміни транспортного засобу та перевантаження товару з причин економічної доцільності. Перевантаження відбулось без дозволу та присутності представників органів ДФС, а повідомлено Харківську митницю ДФС постфактум. Таким чином, гр-н ОСОБА_1 здійснив неправомірні операції з товарами, транспортними засобами комерційного призначення, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу.

Не погодившись з такою постановою та з метою відновлення порушених прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності спірної постанови у справі про порушення митних правил.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ст. 200 МК України, після надання органом доходів і зборів дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов'язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене органом доходів і зборів місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб органу доходів і зборів, якщо інше не передбачено цим Кодексом; доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 цього Кодексу; товари і транспортні засоби, якими вони перевозяться, після прибуття у місце доставки розміщуються у зонах митного контролю; у місці доставки товари і транспортні засоби пред'являються, а документи на них передаються органу доходів; зміна місця стоянки (прибуття) транспортного засобу, вивантаження, перевантаження товарів, розпакування, пакування чи перепакування товарів, зміна, вилучення чи пошкодження засобів забезпечення ідентифікації допускаються лише з дозволу органу доходів і зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, Львівською митницею ДФС оформлено документи доставки ДКД-ЕЕ №807170/2018/12946 від 26.03.2018 з контрольною датою доставки вантажу до підрозділу митного органу призначення - Харківської митниці ДФС 05.04.2018 року водієм ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_7 на автомобілі НОМЕР_2. Фактично вантаж було доставлено до митного поста «Харків-Центральний» водієм ОСОБА_6 на автомобілі НОМЕР_1.

Вказаний факт не заперечується сторонами у справі.

Частиною 1 статті 191 Митного кодексу України встановлені права перевізника, а саме: перевізники мають право: 1) не приймати для перевезення між органами доходів і зборів товари у разі оформлення митних та/або транспортних документів з порушенням порядку, встановленого законодавством України; 2) замінювати моторний транспортний засіб, попередньо повідомивши орган доходів і зборів призначення про причини такої заміни (технічний стан, екологічні вимоги, економічна доцільність); 3) замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до органу доходів і зборів призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни (стан здоровя, візові питання, вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення); 4) з дозволу органу доходів і зборів призначення вивантажувати товар на склад цього органу, якщо доставлені перевізником товари, що перебувають під митним контролем, протягом трьох діб не будуть заявлені відповідальною за це особою до жодного митного режиму. У такому разі витрати на вивантаження та зберігання товару відшкодовуються його власником; 5) отримувати роз'яснення причин відмови у митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та перелік заходів, яких необхідно вжити для їх усунення.

Згідно з ч. 2. ст. 191 МК України перевізники зобов'язані: 1) під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR); 2) у строк, встановлений статтею 95цього Кодексу, доставляти товари до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них; 3) не розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу органу доходів і зборів; 4) у разі прибуття до органу доходів і зборів призначення у неробочий час забезпечувати схоронність товарів і вживати визначених органом доходів і зборів заходів для недопущення їх несанкціонованого вилучення з-під митного контролю.

Відповідно до ст. 96 МК України перевантаження товарів, що переміщуються у митному режимі транзиту, з одного транспортного засобу на інший допускається з дозволу органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого проводиться перевантаження.

Якщо перевантаження може бути здійснене без порушення митних пломб та інших засобів забезпечення ідентифікації, таке перевантаження допускається без дозволу, але з попереднім інформуванням органу доходів і зборів.

Пунктом 2.6 «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066 визначено, що якщо у ході виконання перевезення автомобільним транспортом виникає потреба у заміні водія, моторного транспортного засобу, на якому безпосередньо не перевозяться товари під митним контролем, або у перевантаженні товарів на інший транспортний засіб та якщо таке перевантаження відбувається без порушення митних пломб та інших засобів забезпечення ідентифікації, перевізник до прибуття товарів у митницю призначення особисто або з використанням доступних каналів зв'язку (факс, кур'єрська служба, пошта) зобов'язаний письмово повідомити про таке митницю призначення.

Повідомлення має містити відомості про: проведену операцію (заміна водія, моторного транспортного засобу або перевантаження товарів на інший транспортний засіб), її причини та місце, в якому була проведена ця операція; номер ДКПТ; реєстраційний номер транспортного засобу, яким здійснюється перевезення товарів під митним контролем у подальшому; прізвище, ім'я, по батькові, серію та номер паспорта водія, що здійснює перевезення товарів надалі.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 засобом факсимільного зв'язку було направлено до Харківської митниці ДФС лист від 27.03.2018 року №24 щодо заміни транспортного засобу та перевантаження товару з причин економічної доцільності. Вказане повідомлення отримано Харківською митницею ДФС 27.03.2018 року о 11 год. 40 хв.

Заміна транспортного засобу або перевантаження товарів на автомобільний транспортний засіб, який не належить попередньому перевізнику, здійснюється під контролем митного органу з урахуванням Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ) (п.2.7 цього Порядку).

Статтею 325 МК України встановлено, що за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що фактично перевантаження вантажів на інший транспортний засіб відбулося з ініціативи ФОП ОСОБА_1 без дозволу митного органу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Митним кодексом України встановлено чіткі правові норми, де зазначено, що після надання органом доходів і зборів дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа, а також перевізники зобов'язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене органом доходів і зборів місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб органу доходів і зборів. При цьому строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари не може бути довшим ніж десять діб.

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно з частиною 1 статті 469 МК, а отже підстави для скасування оскаржуваної постанови у справі про порушення митних відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 2 ст. 243, ст.ст. 250, 271, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2018 року по справі № 640/14720/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді З.О. Кононенко О.В. Присяжнюк