Справа № 2040/6184/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

31 січня 2019 р. Справа № 2040/6184/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо не виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 по справі № 2040/6184/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.01.2019 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (в порядку статті 383 КАС України), в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі № 2040/6184/18, яка полягає в не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням проведених платежів, а також у не проведенні нарахування та виплати йому компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №2040/6184/18.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що на момент подання вказаної заяви відкрито виконавче провадження, однак рішення суду у справі № 2040/6184/18 не виконано.

Представником відповідача через канцелярію суду 24.01.2019 року надано заперечення, відповідно до яких Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило суд, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 відповідачем добровільно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року у розмірі 90% грошового забезпечення, пенсія в перерахованому розмірі виплачується з 16 жовтня 2018 року. Крім того, позивачу нараховано та буде виплачено у лютому 2019 р. доплату по пенсії по перерахунку за період з 16.10.2018 по 21.01.2019 у розмірі 6051,57 грн. та суму компенсації у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 3019,36 грн. Щодо виплати різниці в пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 (тобто до набрання судовим рішенням законної сили) повідомило, що за період з 01.01.2016 по 15.10.2018 позивачу нараховано різницю в пенсії, яка склала 57628,76 грн. та буде виплачена при надходженні коштів від Пенсійного фонду України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", у зв'язку з чим просить заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

За приписами ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд, дослідивши подану заяву ОСОБА_1 та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час проведення її перерахунку з 90 відсотків до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, а також у відмові провести нарахування і виплату компенсації втрати частини грошових доходів.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 р. з урахуванням проведених платежів.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Судове рішення набрало законної сили 16.10.2018 р.

Як вбачається з програми "Діловодство спеціалізованого суду" позивачу по справі №2040/6184/18 видані 21.11.2018 виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 22.12.2018 р. №57848400 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2040/6184/18.

Також, постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 26.12.2018 р. №57848226 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2040/6184/18.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб'єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб'єктом владних повноважень дій зобов'язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Як встановлено судом з долучених до матеріалів справи доказів, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі № 2040/6184/18 ОСОБА_1 добровільно проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 90% грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії, відповідно до якого розмір пенсії після перерахунку склав 8711,50 грн.

Згідно розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою позивача, сума нарахованої доплати, яку, як зазначено в запереченнях відповідача, буде виплачено в лютому 2019 року, за період з 16.10.2018 по 21.01.2019 складає 6051,57 грн. та сума компенсації у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 складає 3019,36 грн.

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою позивача ОСОБА_1 різниця в пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 (тобто до набрання судовим рішенням законної сили) позивачу нарахована та склала 57628,76 грн., яка в свою чергу буде виплачена при надходженні коштів від Пенсійного фонду України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Тобто, не виконаним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 по справі № 2040/6184/18 на час розгляду заяви ОСОБА_1 залишилось в частині виплати доплат з сумою компенсації та різниці пенсії, в іншій частині рішення є виконаним, здійснений перерахунок та зроблено нарахування для виплати пенсії позивачу.

Суд під час розгляду заяви врахував, що постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішеннями суду" встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1189/3264, затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. В реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 розділу II Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України" від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все ст. 23 Бюджетного Кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

З долученого до матеріалів справи додатку, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018, судом встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018, яким зобов'язано виплатити заборгованість в розмірі 57628,76 грн., внесено в реєстр рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, за №328.

Отже, фактично Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вчинено дії по виконанню судового рішення по даній справі, а незгода позивача з характером виконання суб'єктом владних повноважень рішення суду не спростовує сам факт виконання відповідачем свого обов'язку щодо проведення перерахунку та виплати пенсії, що узгоджується зі змістом рішення суду.

Таким чином, суд зауважує, що наразі судом не встановлено наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року.

Щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №2040/6184/18, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 372 КАСУ у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд приходить до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд наділений правом саме під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення, та враховуючи, що встановлення зазначеного зобов'язання є правом суду, а не його обов'язком, тому в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

З огляду на вказане вище, судом не встановлено підстав для задоволення заяви ОСОБА_1, поданої порядку ст. 383 КАС України по адміністративній справі №2040/6184/18.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-243, 248, 256, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо не виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 по справі № 2040/6184/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Волошин