Справа № 2240/2690/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2690/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

31 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року (повний текст судового рішення складено 27.09.2018 року у м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.03.2018 №Ф-13357-17 про сплату ОСОБА_2 боргу (недоїмки) в сумі 4223 грн. 37 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є приватним підприємцем та пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання. Позивачка стверджує, що в січні 2018, не розібравшись з пакетом документів, що мали бути нею заповнені та подані до ДФС, помилково підготувала та подала до контролюючого органу звіт №3648 від 04.01.2018 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску за 2017 рік. Позивачка зазначає, що в результаті цієї помилки відповідач сформував і надіслав позивачці вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф 13357-17 від 19.03.2018, відповідно до якої позивачці станом на 28.02.2018 необхідно було сплатити борг з ЄСВ в сумі 4223,37 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.03.2018 №Ф-13357-17.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що оскільки позивачка самостійно визначила базу нарахування ЄСВ, сума боргу підлягає сплаті на загальних підставах і скасуванню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису: 2 018963.

ОСОБА_2 призначена пенсія по інвалідності (3 гр. загальне захворювання) довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 (арк. спр. 11).

В січні 2018 позивачка подала до контролюючого органу звіт №3648 від 04.01.2018 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску за 2017 рік.

За результатом поданого звіту відповідач сформував і надіслав позивачці вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13357-17 від 19.03.2018, відповідно до якої позивачці станом на 28.02.2018 необхідно було сплатити борг з ЄСВ в сумі 4223,37 грн.

10.04.2018 позивачка зверталась до Головного управління ДФС у Хмельницькій області з заявою та скаргою, в яких просила скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) по ЄСВ від 19.03.2018 №Ф-13357-17 на суму 4223,37 грн., повідомив контролюючий орган, що вона є пенсіонером з 12.02.2015, тому просила звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску за 2017 рік вважати недійсним та таким, що поданий помилково.

За результатами розгляду заяви та скарги, листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_2 повідомлено, що суми самостійного визначення бази нарахування ЄВ фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком або інвалідами, або досягли віку, підлягає сплаті та скасуванню не підлягає. Також позивачку повідомлено, що станом на 18.04.2018 по її особовому рахунку код платежу 71040000 "ЄСВ для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність" рахується недоїмка в сумі 4223,37 грн. Дана заборгованість виникла за рахунок поданого звіту за 2017 рік вх. №3648 від 04.01.2018.

Вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.03.2018 №Ф-13357-17 протиправною, позивачка звернулась з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка як фізична особа-підприємець, яка є пенсіонером за віком та зареєстрована платником єдиного податку, не повинна сплачувати єдиний внесок, у зв'язку з чим оскаржувана вимога про сплату боргу є протиправною та підлягає скасуванню.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464), Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464 та підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з статтею 1 Закону №1058 пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №2464 (в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07 липня 2011 року №3609, який набув чинності з 06 серпня 2011 року), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Виходячи із зазначених правових норм, право не сплачувати єдиний внесок поширюється на фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є пенсіонерами за віком або інвалідами, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

З викладеного слідує, що від сплати єдиного внеску звільняються пенсіонери, пенсія яких призначена відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком, то відповідно до частини сьомої статті 1 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України і деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07 липня 2011 року №3609-VІ, ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI доповнено частиною четвертою, згідно з якою особи, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу і обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Саме поданий звіт позивачки за №3648 від 04.01.2018 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб з визначенням суми єдиного внеску за 2017 рік, відповідачем було розцінено як її намір сплатити відповідну суму єдиного внеску, а тому і було сформовано та надіслано позивачці вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13357-17 від 19.03.2018, відповідно до якої, станом на 28.02.2018 позивачці необхідно було сплатити борг з ЄСВ в сумі 4223,37 грн.

З урахуванням зазначених обставин, висновок суду першої інстанції, що відповідач на час винесення вимоги про сплату боргу діяв протиправно не є вірним.

Але при цьому, несплата позивачем визначеної у вимозі суми та її послідуюче оскарження як в адміністративному так і судовому порядку, свідчить про відсутність волевиявлення позивача на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та наміру бути платником єдиного внеску. А так як іншого порядку скасування вимоги для позивача, окрім судового, не існує, тому, з урахуванням доводів позивача та норм діючого законодавства суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про можливість скасування сформовану Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області вимогу від 19.03.2018 №Ф-13357-17.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність оскарженої вимоги в частині підставності її формування, але дійшов правомірного висновку, що вимога Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.03.2018 №Ф-13357-17 підлягає скасуванню як така, що стосується особи звільненої Законом від сплати ЄСВ, яка, добровільно не виявила бажання приймати участьу системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про наявну невідповідність висновків суду, в частині прийнятого рішення, обставинам справи.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що є підстави для часткового скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям в цій частині нової постанови - про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року в частині визнання протиправною вимоги Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.03.2018 року за №Ф-13357-17 скасувати, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні зазначеної вимоги.

В решті - рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 лютого 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.