Справа № 200/12832/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 р. Справа№200/12832/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2018 року на суму 12 747,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (далі за текстом - ТОВ «НККГ», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі - ГУ ДФС у Донецькій області) № від 26.07.2018 року на суму 12 747,00 грн., надалі за текстом - Спірне ППР.

Позов обґрунтований тим, що на думку позивача Спірне ППР прийнято податковим органом із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки підприємство здійснює господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції та має сертифікат Торгово-промислової палати, що підтверджує настання обставин непереборної сили. Позивач вважає, що сертифікат звільняє його від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань платника податків, зокрема, щодо порушення граничних строків сплати податкових зобов'язань. У зв'язку з наведеним позивач вважає Спірне ППР незаконним та необґрунтованим, а тому просить у судовому порядку його скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

20 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позов, у якому зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що Спірне ППР повністю відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем несвоєчасно сплачена узгоджена сума податкового зобов'язання з ПДВ, а саме із затримкою більше 30 календарних днів, внаслідок чого до позивача були застосовані штрафні санкції.

Таким чином, відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими з наведених вище підстав та такими, що задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 31459617, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Квіткова, будинок 1, селище міського типу Новгородське, місто Торецьк, Донецька область, 85295. Перебуває на обліку в Артемівської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19-21).

03 липня 2018 року відповідачем була проведена камеральна перевірка позивача з питань своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ по деклараціях з ПДВ, за результатами якої, того ж дня, був складений акт № 289/05-99-4303 (надалі - Акт перевірки) (а.с. 36-39).

За результатами перевірки відповідачем встановлено допущення позивачем порушень податкового законодавства, а саме пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено факт несвоєчасної сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 63 735 грн., згідно податкових декларацій з податку на додану вартість за липень-серпень 2017 року та уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2017 року із затримкою понад 30 календарних днів.

За висновками акту перевірки на підставі статті 126 Податкового кодексу України відповідачем було прийняте Спірне ППР від 26.07.2018 року № , про застосування до позивача штрафу у розмірі 20% від затриманої суми, що становить 12 747 грн. за порушення пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України (а.с. 41).

Наведені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним питанням даної справи є саме прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовані штрафні санкції.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VІІ.

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 2 грудня 2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, смт. Новгородське м. Торецьк Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Згідно з «Переліком населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. №1085, смт. Новгородське м. Торецьк Донецької області (місцезнаходження позивача) знаходяться на лінії зіткнення.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Станом на день розгляду справи антитерористична операція не закінчена.

Відповідно до частини 2-3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України № 1669-VІІ Торгово-промисловій палаті України надано право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

Відповідно до статті 11 Закону України № 1669-VІІ, внесені відповідні зміни до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», зокрема даний закон доповнено статтею 14-1, згідно з якою форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

В матеріалах справи наявний сертифікат Торгово-промислової палати України від 11 грудня 2014 року № 5945/05-4 (№1930) про настання обставин непереборної сили, яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 14 квітня 2014 року для позивача при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.

З огляду на викладене, оскільки позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність у населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, більш того, підприємство знаходиться на лінії зіткнення та має сертифікат Торгово-промислової палати України позивач є звільненим з 14 квітня 2014 року від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій, а в даних правовідносинах - за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідає обставинам справи, а отже підлягає скасуванню.

На думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, а також необґрунтовано, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб захисту права, визначений позивачем.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1 762,00 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2018 року - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 26.07.2018 року про нарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 12 747 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Донецькій області (; місцезнаходження: 87526, Донецька область, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (, місцезнаходження - вул. Квіткова, буд. 1, смт. Новгородське, м. Торецьк, Донецька область, 85295) понесені судові витрати з судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Судове рішення складено та підписано 28 січня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.