Справа № 160/202/19
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2019 року Справа № 160/202/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Скупейко І.М.
представника позивача Кім Г.В.
представника відповідача Суріної О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська будівельна компанія» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
08.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Балівська будівельна компанія» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Дніпропетровської області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2237/24/НП/СПТД-ФС/838 від 20.12.2018 р.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що в оскаржуваній постанові відповідач прийшов до висновку про наявність підстав для накладення штрафу, визначених абзацом 7 частини 2 статті 265 КЗпП України, та зазначив про неможливість проведення інспекційного відвідування ТОВ «ББК» у зв'язку зі створенням перешкод у проведенні інспектором праці інспекційного відвідування ТОВ «ББК» шляхом відсутності керівника ТОВ «ББК» або уповноважених ним осіб за місцем знаходження (адресою, зазначеною в ЄДР) та включення до ЄДР недостовірної інформації про здійснення зв'язку з цією юридичною особою.Позивач не створював перешкод у проведенні інспектором праці інспекційного відвідування ТОВ «ББК», про те, що таке відвідування було заплановане, дізнався при отриманні постанови про накладення штрафу. Наказом від 27.11.2018 року № 24-К директор ТОВ «ББК» ОСОБА_3 на період з 28.11.2018 року по 04.12.2018 року був направлений у службове відрядження до міста Києва з метою проведення переговорів щодо укладення із ТОВ «Цембудсервіс» (м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 34) угоди поставки будівельних матеріалів.Станом на 30.11.2018 року, коли, як зазначено в оскаржуваній постанові, інспектор праці прибула для проведення інспекційного відвідування, посадова особа ТОВ «ББК» - директор - фізично не міг забезпечити власну присутність на вказаному заході державного нагляду. Про проведення такого інспекційного відвідування завчасно ані ТОВ «ББК», ані директор Товариства не повідомлялись, а тому, жодних перешкод для проведення перевірки, про яку вони не знали, чинити не могли. Недопущення до проведення перевірки полягає у незаконній відмові в допуску до перевірки, а створення перешкод - в активних діях, активній поведінці посадової особи об'єкту відвідування, яка вчиняється вже після початку проведення перевірки, та яка направлена на перешкоджання інспектору праці під час здійснення інспекційного відвідування отримувати необхідну для цього інформацію та належним чином реалізувати свої повноваження.В той же час, проведення інспекційного відвідування позивача відповідачем взагалі не розпочиналось, позивач не знав про заплановане проведення перевірки, не отримував направлення на проведення інспекційного відвідування чи запити про надання інформації або документів, що виключає можливість свідомого створення перешкод інспектору Держпраці у проведенні інспекційного відвідування.Зазначаючи про те, що позивач не чинив перешкод у проведенні інспекційного відвідування, обставини знаходження ТОВ «ББК» за адресою, зазначеною у ЄДРЮО,ФО-П та ГФ, відповідачем взагалі не з'ясовувались, варто відзначити, що чинним законодавством України, зокрема статтею 265 КЗпП України, взагалі не передбачено можливості накладення штрафу на підприємство з підстав відсутності об'єкта відвідування за місцезнаходженням, зазначеним у ЄДРЮО,ФО-П та ГФ.Відповідно до п. 3,4,6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Проте, позивач не отримував повідомлення про розгляд справи, на розгляді справи присутній не був, чимтакожбуло порушено його право на спростування хибних доводів відповідача. З огляду на викладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її розгляд в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
29.01.2019 р. позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено про необґрунтованість доводів відповідача, зазначених у відзиві та про те, що інспекційне відвідування проводилось не за адресою підприємства, вказаною в ЄДР; позивач не чинив жодних перешкод для проведення інспекційного відвідування; на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування не можливо здійснити накладення штрафу.
30.01.2019 р. відповідачем надано заперечення проти відповіді на відзив, в яких зазначено про правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу та вказано, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування є актом, яким встановлено порушення чинного законодавства, тому він є підставою для розгляду справи про накладення штрафу та винесення постанови про накладення штрафу.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог надала пояснення, аналогічні зазначеним в позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначила про факти, викладені у відзиві та відповіді на відзив.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
За результатами інспекційного відвідування було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН2237/24/НП від 03.12.2018 р.
Як вбачається з вказаного акту та додатку до нього, інспектор праці дійшов висновку про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв'язку з наступними обставинами.
За вказаною адресою, яка зазначена в ЄДРПОУ, таке підприємство не знаходиться.
Зазначену інформацію повідомив юрист ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» ОСОБА_5, який провів інспектора праці через пункт охорони, що розташований на першому поверсі будівлі, та показав три кімнати з дверима із скла, які орендує ТОВ «ББК».Біля однієї із зазначених кімнат до стіни прикріплений листок паперу з надписом Товариство з обмеженою відповідальністю «Балівська Будівельна Компанія».
На момент виходу інспектора праці усі три кімнати були порожні та зачинені.
На прохання інспектора праці зателефонувати директору ТОВ «ББК» юрист ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» відповів, що сам намагався неодноразово зателефонувати йому, але спроби не вдалися. Надати номер мобільного телефону директора ТОВ «ББК» юрист ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» відмовився.
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «ББК» у графі «Інформація про здійснення зв'язку з юридичною особою» зазначено: Телефон 1: НОМЕР_1 Але, на дзвінки інспектора праці на вказаний номер телефону ніхто не відповів.
О 12-й годині 37 хвилин інспектор праці здійснила дзвінок до екстреної служби Національної поліції за номером 102 та повідомила про ситуацію, яка склалася при спробі провести інспекційне відвідування у ТОВ ББК». Працівник поліції повідомив, що на цей час всі інспектори поліції знаходяться на завданнях і приїхати не мають можливості. Дзвінок був прийнятий працівником поліції по прізвищу Пащенко І.Ш. та зареєстрований за № 30562202.
Інспектор праці залишила юристу ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» номер свого мобільного телефону з метою повідомлення його директору ТОВ «ББК» для здійснення зворотного зв'язку.
03.12.2018 р. о 9-й годині ранку директор ТОВ «ББК» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області не з'явився.
О 10-й годині ранку 03.12.2018 р. інспектор праці зателефонувала на номер мобільного телефону НОМЕР_2, але цей номер вже не відповідав.
Таким чином, у зв'язку зі створенням об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці, а саме, відсутністю об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні ОСОБА_4 було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2237/24/НП від 03.12.2018 р.
Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2237/24/НП від 03.12.2018 р. з додатком було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська будівельна компанія» засобами поштового зв'язку.
10.12.2018 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ДН 2237/24/НП/СПТД про призначення розгляду справи на 20.12.2018 р. о 09 год 00 хв.
Вказане рішення направлено на адресу позивача поштою та відповідно до відомостей офіційного сайту «Укрпошта» отримано підприємством 13.12.2018 р.
На підставі вказаного акту уповноваженою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській областібуло винесено постанову про накладення штрафу від 20 грудня 2018 року №ДН2237/24/НП/СПТД-ФС/838 в розмірі 372 300,00 грн. на підставі абзацу 7 частини 2 ст. 265 КЗпП України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Повноваження, правові відносини суб'єктів владних повноважень та суб'єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовуються Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96 (далі - Положення), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №295, який набрав чинності з 16.05.2017р. (далі - Порядок №295), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509 (далі - Порядок №509), а також нормами ст.265 Кодексу законів про працю України.
Пунктами 1,4,7 Положення про Державну службу України з питань праці визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №100 утворені територіальні органи Держпраці, зокрема і Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.
За приписами п.п.5, 8 пункту 4 вищенаведеного Положення передбачено, що Управління Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.
Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірку виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.
Пунктом 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів тощо.
Відповідно до п.6 Порядку №295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.
Відповідно до п. 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
У відповідності до вимог п.п.1,2 п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема, а саме: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги.
Пунктом 16 вказаного вище Порядку №295 визначено, що у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об'єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням - п.17 Порядку №295.
Абзацом 2 п.2 Порядку №509 передбачено, що штрафи можуть накладатися на підставі, зокрема:
- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, міської ради об'єднаної територіальної громади;
- акта документальної виїзної перевірки ДФС, ї територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Пунктом 3 Порядку №509 встановлено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.
Відповідно до пункту 6 Порядку №509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Положеннями пункту 7 Порядку №509 визначено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу - абзац 2 пункту 8 Порядку №509.
Пунктом 3 Порядку № 509 визначено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу
Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (п. 4 Порядку № 509).
Відповідно до п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (п. 7 Порядку № 509).
Відповідно до абз. 6, 7 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:
- недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
- вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Відсутність директора ОСОБА_3 на час проведення інспекційного відвідування позивач пояснює тим, що в зазначений час він перебував у службовому відрядженні в м. Києві з метою укладення договору поставки будівельних матеріалів з ТОВ «Цембудсервіс». У якості доказів зазначеного факту надає наказ від 27.11.2018 року № 24-К та посвідчення про відрядження.
Проте, суд критично оцінює надані докази, оскільки вони в своїй сукупності не дозволяють достеменно встановити чи дійсно ОСОБА_3 перебував у відрядженні в м. Київ, у зв'язку тим, що вказані документи підписані ним же, а інших доказів перебування у відрядженні (наприклад, проїзні документи) суду не надано, отже, вказані докази не є достатніми в розумінні ст. 76 КАС України.
Також, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що ані ТОВ «ББК», ані директор Товариства не повідомлялись про проведення інспекційного відвідування, а тому жодних перешкод для проведення перевірки, про яку вони не знали, чинити не могли, оскільки п. 8 Порядку №295 передбачено право інспектора праці повідомити об'єкт відвідування про призначення інспекційного відвідування тільки у разі,якщо він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню, а не обов'язок здійснити таке повідомлення.
Натомість, відповідно до ст. 93 ЦКУкраїни місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце здійснення діяльності чи розташування офісу, з якого проводяться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю).
Представником позивача в судовому засіданні було надано пояснення, що в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Балівська будівельна компанія» на момент 30.11.2018 р. працювало 9 осіб та надано матеріали відповідної звітності.
На директора підприємства ОСОБА_3 покладається обов'язок створення умов безперешкодного доступу в робочий час посадових осіб контролюючих органів до приміщень та документації підприємства.
В разі відсутності на робочому місці директора ця посадова особа має забезпечити наявність за юридичною адресою підприємства відповідальної особи.
Отже, відсутність директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська будівельна компанія» ОСОБА_3 на робочому місці (за юридичною адресою місцезнаходження Товариства) та відсутність всіх працівників підприємства на робочому місці унеможливлює проведення заходу контролю, а саме, проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин та здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.
Також, судом не приймається до уваги твердження позивача про те, що накладення штрафу на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування не передбачено Порядком № 509, оскільки обов'язок притягнення винних осіб до відповідальності за таке порушення прямо передбачений ст. 265 КЗпП.
Щодо доводів позивача про відсутність належного повідомлення про розгляд справи суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 10.12.2018 року на адресу позивача було надіслано рішення про розгляд справи про накладення штрафу №ДН2237/24/НП/СПТД від 10.12.2018 р., що підтверджується фіскальним чеком «Укрпошта». Розгляд справи призначено на 20.12.2018 року.
Таким чином, відповідачем дотримано обов'язок письмового повідомлення суб'єкта господарювання у визначений пунктом 6 Порядку № 509 строк.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахування всіх обставин, що мають значення при прийняття рішення.
З огляду на наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 244, 245, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська будівельна компанія» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 31 січня 2019 року.

Суддя Суддя О.С. Рябчук