Справа № 440/4692/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа №440/4692/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про визнання незаконними дій від 23.08.2018 щодо відмови у призначенні захисника для надання правової допомоги і складення документів процесуального характеру згідно заяви від 15.08.2018; зобов'язання розглянути заяву від 15.08.2018 та призначити захисника для надання правової допомоги і складення документів процесуального характеру згідно заяви від 15.08.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відмова у призначенні захисника є безпідставною та такою, що істотно порушує право позивача, гарантоване статтею 59 Конституції України та Законом України "Про безоплатну правову допомогу". Вважає, що у заяві від 15.08.2018 ОСОБА_1 чітко зазначив, які саме документи процесуального характеру необхідно скласти.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суд доручив Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (далі - Регіональний центр з надання БВПД) забезпечити здійснення представництва інтересів засудженого ОСОБА_1 шляхом призначення адвоката.

23.01.2019 відповідач надав відзив на позов, в якому вказує, що у 2018 році за заявами довічно засудженого ОСОБА_1 про надання йому правової допомоги Регіональним центром було видано 84 доручення адвокатам. Окрім цього, для надання правової допомоги засудженому ОСОБА_1 ще 50 доручень видано адвокатам за ухвалами судів. Своїм листом Регіональний центр від 23.08.2018 за №03.1-27/945 повідомив ОСОБА_1 про те, що вирішити по суті його заяву від 15.08.2018 на даний час неможливо, оскільки з її змісту незрозуміло у вирішенні яких питань, у якому кримінальному провадженні потребує заявник, адже останній постійно звертається до Регіонального центру про надання правової допомоги з різних питань та у великій кількості кримінальних проваджень, а при призначенні адвоката враховується його спеціалізація. Відповідач наполягає, що Регіональним центром не було відмовлено ОСОБА_1 в наданні безоплатної вторинної правової допомоги, йому було акцентовано увагу, що його заява від 15.08.2018 не є конкретною і з її змісту неможливо з'ясувати чи йому вже надавалася безоплатна вторинна правова допомога з цього питання чи ні. Зауважував, що у разі звернення ОСОБА_1 до Регіонального центру із конкретизованою заявою (якщо він по цьому питанню ще не отримував безоплатну вторинну правову допомогу) йому буде призначено адвоката для надання такої правової допомоги.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

До Регіонального центру 20.08.2018 надійшла заява довічно засудженого ОСОБА_1 від 15.08.2018 про призначення захисника для складання документів процесуального характеру: три заяви до Генеральної прокуратури України про вчинення кримінального правопорушення; дві скарги до Печерського районного суду м. Києва на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР; дві скарги до Координаційного центру з надання правової допомоги з приводу порушення права на захист, порушення безперервності надання правової допомоги та створення перешкод для реалізації прав, свобод і законних інтересів.

Листом від 23.08.2018 за №03.1-27/945 Регіональний центр повідомив ОСОБА_1 про те, що вирішити по суті його заяву від 15.08.2018 на даний час неможливо, оскільки з її змісту незрозуміло у вирішенні яких питань, у якому кримінальному провадженні потребує заявник, адже останній постійно звертається до Регіонального центру про надання правової допомоги з різних питань та у великій кількості кримінальних проваджень, а при призначенні адвоката враховується його спеціалізація.

Позивач не погодився із відмовою у призначенні захисника та оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній відмові, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначені Законом України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 №3460-VI /далі - Закон №3460-VI/.

У статті 3 Закону №3460-VI зазначено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 13 наведеного вище Закону безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Частиною другою статті 13 Закону №3460-VI визначено, що безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Згідно пункту 7 частини першої статті 14 цього ж Закону право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають, зокрема, особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Статтею 20 Закону №3460-VI передбачено, що особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону;

2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу;

3) вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними;

4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання;

5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

У статті 19 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" визначено, що у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов'язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до статті 21 Закону №3460-VI під час призначення адвоката враховуються його спеціалізація, досвід роботи, навантаження, складність справ, у яких адвокат бере участь.

Доводи позивача про можливість встановити зі змісту поданої 15.08.2018 ОСОБА_1 заяви спеціалізацію адвоката та вирішення яких саме питань потребує заявник, суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у 2018 році за заявами довічно засудженого ОСОБА_1 про надання йому правової допомоги Регіональним центром було видано 84 доручення адвокатам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 та ОСОБА_36

Окрім цього, для надання правової допомоги засудженому ОСОБА_1 ще 50 доручень видано адвокатам за ухвалами судів.

До Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області 20.08.2018 разом із заявою довічно засудженого ОСОБА_1 від 15.08.2018 надійшли інші його заяви:

- від 13.08.2018 про призначення захисника для складання документів процесуального характеру: скарги до Прем'єр-міністра України та заяви про кримінальне правопорушення до прокуратури Полтавської області, - з приводу порушення адвокатом ОСОБА_8 і начальником відділу організації надання БВПД ОСОБА_37 права на захист та створення перешкод для реалізації прав. Свобод та законних інтересів за заявою від 25.06.2018 та у кримінальному провадженні №0001278; для складення документів процесуального характеру до прокуратури м. Києва і печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні №0001278;

- від 13.08.2018 про призначення захисника для складання документів процесуального характеру: до суду цивільного позову (позовної заяви) з приводу незаконного рішення Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області від 27.07.2018 №03.1-27/788 та незаконних дій і порушення права на захист; дві скарги до Президента України та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та заяви до Генеральної прокуратури України про кримінальне правопорушення з приводу порушення адвокатом ОСОБА_8 та начальником відділу організації надання БВПД ОСОБА_37 права на захист та створення перешкод для реалізації прав, свобод та законних інтересів за заявою від 25.06.2018 та у кримінальному провадженні №0001278;

- від 16.08.2018 про призначення захисника для складання документів процесуального характеру: три скарги до Міністерства юстиції України, Координаційного центру з надання правової допомоги та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу порушення адвокатом ОСОБА_2 та розголошення нею адвокатської таємниці і конфіденційної розмови, та з приводу незаконних дій особи Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області ОСОБА_38, який діє на підставі наказу (довіреності) директора центру від 02.01.2018 №02, та втручання з його боку в адвокатську діяльність адвоката ОСОБА_20 і порушення мого права на захист;

- від 16.08.2018 р. про призначення захисника для складання документів процесуального характеру: скарги до КДКА в Полтавській області з приводу поведінки адвоката ОСОБА_2 та порушення нею правил адвокатської етики, розголошення адвокатської таємниці і конфіденційної розмови; дві заяви до Генеральної прокуратури України та прокуратури Полтавської області про кримінальне правопорушення щодо порушення адвокатом ОСОБА_2 права на захист та розголошення адвокатської таємниці, та щодо порушення особою Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області ОСОБА_38, який діє на підставі наказу (довіреності) директора центру від 02.01.2018 №02, права на захист та втручання ним в адвокатську діяльність адвоката ОСОБА_20 за моєю заявою від 27.07.2018.

На підставі двох заяв ОСОБА_1 від 13.08.2018 про надання безоплатної вторинної правової допомоги наказом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області було призначено ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_15 (доручення №016-0002857 від 23.08.2018).

На підставі двох заяв ОСОБА_1 від 16.08.2018 про надання безоплатної вторинної правової допомоги наказом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області було призначено ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_26 (доручення №016-0002855 від 23.08.2018).

Зі змісту дослідженої судом заяви ОСОБА_1 ВІД 15.08.2018 не видається можливим встановити, які саме кримінальні правопорушення, яку саме бездіяльність, в чому саме вона полягає, які/ким порушені права, захист яких позивач має на увазі, якими саме особами порушені права/допущена бездіяльність, у яких кримінальних провадженнях тощо.

У свою чергу необхідність конкретизації зазначеної інформації зумовлена у даному випадку неодноразовими зверненнями позивача до Регіонального центру із заявами про призначення захисника для складення документів процесуального характеру: для перевірки, чи надавалася раніше особі безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання.

Листом від 23.08.2018 за №03.1-27/945 Регіональний центр повідомив ОСОБА_1 про те, що вирішити по суті його заяву від 15.08.2018 на даний час неможливо, оскільки з її змісту незрозуміло у вирішенні яких питань, у якому кримінальному провадженні потребує заявник, адже останній постійно звертається до Регіонального центру про надання правової допомоги з різних питань та у великій кількості кримінальних проваджень, а при призначенні адвоката враховується його спеціалізація.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Регіональним центром не було відмовлено ОСОБА_1 в наданні безоплатної вторинної правової допомоги, а лише було акцентовано увагу заявника, що його заява від 15.08.2018 не є конкретною і з її змісту неможливо з'ясувати чи йому вже надавалася безоплатна вторинна правова допомога з цього питання чи ні.

Водночас, позивачем не наведено, а судом не встановлено підстав, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати уточнену заяву із конкретизацією порушених прав, осіб/органів, які порушили права ОСОБА_1 та/або допустили бездіяльність; яких кримінальних проваджень стосуються дані заяви/скарги.

При цьому, у відзиві на позов відповідач зазначає, що у разі звернення ОСОБА_1 до Регіонального центру із конкретизованою заявою (якщо він по цьому питанню ще не отримував безоплатну вторинну правову допомогу) йому буде призначено адвоката для надання такої правової допомоги.

Конституційний Суд, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції, в рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення "Аксу проти Туреччини" [Aksu v. Turkey] пункт 50; "Берден" [Burden v. the United Kingdom] пункт 33; "Тенасе проти Молдови" [Tгnase v. Moldova]).

Тобто, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковим під час судового розгляду.

Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача під час розгляду та надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 15.08.2018 відповідають вимогам Закону України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 №3460-VI, отже, підстави для визнання незаконними дій від 23.08.2018 щодо відмови у призначенні захисника для надання правової допомоги і складення документів процесуального характеру; зобов'язання розглянути заяву від 15.08.2018 та призначити захисника для надання правової допомоги і складення документів процесуального характеру згідно заяви від 15.08.2018, відсутні.

Таким чином, позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду і його право не може бути обмежене; заявлені ОСОБА_1 вимоги розглянуті судом по суті. Проте, враховуючи відсутність протиправних дій відповідача під час надання відповіді на заяву від 15.08.2018, підстави для задоволення позову відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підстав вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 257, 258, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1, Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області ( вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011, ) про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії, повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко