Справа № 804/6667/17
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/6667/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.,

за участю: представника відповідача: Кекуатової Наталії Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 (суддя Павловський Дмитро Павлович)

у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02.10.2017 № UA110000/2017/500028/2,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", звернулось з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02.10.2017 № UA110000/2017/500028/2. Просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 02.10.2017 року №UA110000/2017/500028/2.

Позов обґрунтовано тим, що між ним та фірмою «WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD» укладено контракт, відповідно до умов якого фірма погодилась продати, а позивач купити шини. Відповідно до інвойсу № YLAG20170714B від 09.08.2017 року до контракту, загальна вартість товару згідно становить 27164 доларів США; умови оплати - 26376 доларів США передоплата згідно проформи інвойсу, баланс до прибуття вантажу в порт Одеса; умови поставки - FOB Qingdao, Китай. З метою митного оформлення товару, позивачем було подано до відповідача митну декларацію від 18.09.2017 року № UA110190/2017/507351, надано документи для здійснення митного контролю та митного оформлення. Митна вартість товару позивачем була визначена виходячи з ціни контракту, та становила 771664,88 грн., що складається з гривневої вартості товару 712359,22 грн. та витрат на його транспортування до території України 59305,66 грн. За результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, відповідач направляв позивачу електронні повідомлення № 1 від 21.09.2017 року, № 2 від 21.09.2017 року, № 3 від 22.09.2017 року, № 4 від 25.09.2017 року та № 5 від 25.09.2017 року про зобов'язання надати додаткові документи, які було направлено позивачем. Проте, за результатами здійснення контролю, відповідач направив позивачу електронне повідомлення від 02.10.2017 року, на підставі якого відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2017/500028/2 від 02.10.2017 року, відповідно до якого зазначено, що розрахована декларантом митна вартість товару складає 771664,88 грн., а відповідно до графи 30 «Коригування» цього Рішення, вартість товару складає 793535,23 грн. Також позивачем було сплачено до бюджету України митні платежі на суму 6522,48 грн. Позивач вважає Рішення про коригування митної вартості таким, що підлягає скасуванню, враховуючи, що позивачем було надано до митного оформлення всі необхідні документи, документи, що підтверджують митну вартість товару, а також додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, заявленої позивачем.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 02.10.2017 № UA110000/2017/500028/2.

Рішення суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)). Аналіз, наданих позивачем до митного оформлення документів, дає можливість ідентифікації та виділення витрат на транспортування імпортного товару після ввезення, не включених до ціни, із загального розміру витрат на транспортування до митного кордону України, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання відповідача на не підтвердження заявленого позивачем рівня транспортної складової митної вартості у розмірі 59305,66грн. є необґрунтованими (а.с. 128-132).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем (Дніпропетровською митницею ДФС) подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що позивач здійснював митне оформлення товару «шини пневматичні гумові, нові, для вантажних автомобілів, протектор «всесезонний» з індексом навантаження більш як 121, торговельна марка - ILINK, країна виробник - Китай, виробник фірма WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD» митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ, а саме 2,10 дол. США/кг (136,22 дол/шт). за результатами контролю із застосування системи управління ризиками було виявлено ризик можливого зниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Автоматизованою системою аналізу ризиків за ЕМД було згенеровано обов'язкову форму контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатом здійснення контролю встановлено, що до митного контролю не надано скановані копії контракту та специфікації, договору транспортно-експедиційного обслуговування, пакувального листа, відомості про які містяться у графі 44 ЕМД. Зазначене унеможливило здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів за ЕМД від 18.09.2017 року. Тому декларанту було запропоновано надати вищезазначені документи. Декларантом було надано скановану копію контракту від 30.06.2017 року, додаткову угоду №1 від 14.07.2017 року, додаткову угоду №2 від 25.07.2017 року, договір ТЕО від 24.10.2016 №160048. За результатами перевірки вказаних документів встановлено, що вони не підтверджують числове значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості, містяться розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме, надані переклади документів митного оформлення не відповідають вимогам п. 2.5 Порядку виконання митних формальностей; згідно п. 3.4 контракту від 30.06.2017 року продавець надає покупцю товаросупроводжувальні документи, в тому числі пакувальний лист та сертифікат про проходження товару. Згідно пункту 4.2, 5.4, 5.5 контракту, приймання товару по якості здійснюється відповідно до сертифікату походження. Зазначені документи (пакувальний лист, сертифікат походження) не надано до митного оформлення. Згідно відомостей комерційного рахунку від 09.08.2017 часткова оплата за товар здійснюється на підставі проформи-інвойс, яку декларантом не надано до митного оформлення. Однак, згідно додаткової угоди №2 найменування, кількість, ціна товару зазначаються в інвойсах (проформа). Згідно наданого комерційного інвойсу від 09.08.2017 оплата за товар здійснюється у вигляді сплати 26376 дол. США до відвантаження товару. Залишок оплати - до прибуття в порт Одеса. Таким чином, до прибуття товару в Одесу вартість товару 27 164 дол. США повинна бути повністю сплачена. Однак до митного оформлення декларантом надано платіжні доручення №6 від 26.07.2017 року на суму 52752 дол. США та №9 від 0509.2017 року на суму 788дол.США за оплату товару «шини» по контракту №WEI-AG-2017. Зазначене унеможливило ідентифікувати оплату із зазначеною партією товару (а.с. 146-153)

Представником позивача надано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що 30.06.2017 року між позивачем та фірмою «WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD» (Китай) укладено Контракт № WEI-AG-2017. Також 30.06.2017 року сторонами зазначеного контракту було укладено додаткову угоду №1 до контракту, якою було внесено зміни до пп. 1.1, 2.1, 2.3, 3.1, 3.2, 4.1, 5.1, 5.2, 7.1 Контракту. Так, відповідно до п. 2.1 Контракту, найменування кількість та ціна товару вказується в інвойсах/проформа до цього Контракту. Пунктом 2.2 передбачено, що в ціну товару включена вартість тари, упаковки і маркування. Згідно п. 2.3 загальна сума контракту становить суму всіх підписаних інвойсів/проформа. Згідно інвойсу від 09.08.2017 загальна вартість товару становить 27164 дол. США; умови оплати: 26376дол.США передоплата згідно проформи інвойсу, баланс до прибуття вантажу в порт Одеса; умови поставки FOB Qingdao, Китай. З метою митного оформлення товару надано митниці: митну декларацію від 18.09.2017 (задекларовано «шини пневматичні гумові, нові, для вантажних автомобілів, протектор «всесезонний» з індексом навантаження більш як 121, торговельна марка - ILINK, країна виробник - Китай, виробник фірма WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD»). Розрахована декларантом вартість товару становить 771 664,88грн., а відповідно до рішення коригування митної вартості, вартість товару складає 793 535грн. Товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання. Основними причинами, що призвели до коригування митної вартості стали: розбіжності та невідповідності у документах митного оформлення; відсутність документального обґрунтування митної вартості товару; відсутність підтвердження заявленої транспортної складової на заявлених комерційних умовах поставки. Вважає такі висновки митниці помилковими, оскільки всі розбіжності, які були виявлені відповідачем були усунуті позивачем під час процедури консультації; до заявленої ціни товару включено складові митної вартості товару, що підтверджується заявкою на транспортно-експедиційне обслуговування; до митного оформлення були надані: довідка про транспортні витрати, рахунок, платіжні доручення, сертифікат походження від виробника та інші документи, що підтверджують митну вартість товару (контракт, додаткова угода № 1, інвойс, договір транспортного експедирування, довідку про транспортні витрати та ін).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача (після перерви) у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротек», як покупцем, та фірмою «WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD» (Китай), як продавцем, було укладено контракт № WEI-AG-2017 (далі - контракт), відповідно до умов якого продавець погоджується продати, а покупець погоджується купити шини (далі - товар), перераховані в (проформа інвойсах) до цього контракту, які є його невід'ємною частиною.

Сторонами контракту також укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту № WEI-AG-2017, якою було внесено зміни до п.п. 1.1., 2.1., 2.3., 3.1., 3.2., 4.1., 5.1., 5.2., 7.1. Контракту, відповідно до п. 2.1. якого, найменування, кількість і ціна товару вказуються в інвойсах (проформа інвойсах) до цього контракту, які є невід'ємною частиною, пунктом 2.2. передбачено, що у ціну товару включена вартість тари, упаковки і маркування, та згідно до п. 2.3. загальна сума контракту становить суму всіх підписаних до даного контракту інвойсів (проформа інвойсів). Відповідно до інвойсу № YLAG20170714B від 09.08.2017 року до контракту, загальна вартість товару становить 27164доларів США; умови оплати 26376 доларів США передоплата згідно проформи інвойсу, баланс до прибуття вантажу в порт Одеса; умови поставки - FOB Qingdao, Китай. До Дніпропетровської митниці для митного оформлення товару подано: митну декларацію від 18.09.2017 року № UA110190/2017/507351, згідно якої було заявлено в режимі імпорт (електронне декларування): шини пневматичні, гумові, нові, для вантажних автомобілів, протектор "всесезонний" з індексом навантаження більш як 121: шина 315/80R (індекс швидкості-L, посадочний діаметр-22.5; шина 385/65R (індекс швидкості-К, посадочний діаметр-22.5, індекс наватаження-156/150) 20PR TL 668 ILINK-60 шт., індекс наватаження-160) 20PR TL 688 ILINK - 92 шт., шина 13R (індекс швидкості-L, посадочний діаметр-22.5, індекс наватаження-156/150) 18PR TL ECOSMART81 ILINK-300, а також, позивачем було подано документи для здійснення митного контролю та митного оформлення, а саме: інвойс № YLAG20170714B від 09.08.2017 року до контракту від 30.06.2017 pоку; проформу інвойс YLAG20170705 від 09.08.2017 pоку; пакувальний лист до інвойсу YLAG20170714B від 09.08.2017 pоку; коносамент ZIMUQIN2779197 від 13.08.2017 pоку; товарно-транспортну накладну (CMR) № АА00456 від 16.09.2017 pоку; сертифікат походження товару № 17С3707А0173/00183 від 17.08.2017 pоку; довідку про транспортні витрати №776 від 18.09.2017 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

В силу матеріалів справи, під час контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості товару у Митниці виник сумнів стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема до митного контролю не надано скановані копії контракту та специфікації, договору транспортно-експедиційного обслуговування, пакувального листа, відомості про які містяться у графі 44 ЕМД, тому відповідно до вимог статті 53 МК України, зобов'язано позивача надати додаткові документи.

За результатами митного оформлення, розглянувши подані Позивачем документи, Митниця дійшла висновку про необґрунтованість обраного позивачем методу визначення митної вартості та 02.10.2017 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2017/500028/2 та визначила митну вартість за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України.

Так, розрахована декларантом вартість товару становить 771 664,88грн., натомість, відповідно до рішення про коригування митної вартості, вартість товару складає 793 535грн.

Товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання.

Основними причинами, що призвели до коригування митної вартості стали: розбіжності та невідповідності у документах митного оформлення; відсутність документального обґрунтування митної вартості товару; відсутність підтвердження заявленої транспортної складової на заявлених комерційних умовах поставки.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 МК України).

Таким чином вищезазначеною нормою чітко визначені документи, які підтверджують митну вартість товарів, а саме числові значення складових митної вартості.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у частиною 3 статті 53 МК України, регламентовано: у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов'язковою обставиною, з якою закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Матеріалами справи підтверджується, що митна вартість товару позивачем визначена виходячи з ціни контракту - за основним методом, який встановлено статтею 58 Митного кодексу України. Митна вартість товару визначена позивачем в розмірі 771664,88 грн., що складається з гривневої вартості товару 712359,22 грн. (27164доларів США х 26,224386 грн. за 1 долар США), та витрат на його транспортування до території України 59305,66 грн.

За результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 1 від 21.09.2017 року про зобов'язання надати додаткові документи, а саме:

1) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

2) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) копію митної декларації країни відправлення.

Позивачем на електронне повідомлення № 1 від 21.09.2017 року того ж дня було направлено витребувані документи, а саме:

- пакувальний лист;

- проформу-інвойс В заявка;

- каталоги та комерційна пропозиція;

- копія митної декларації країни відправлення; п/д № 6 26/07/17 року;

- лист підприємства № 2109/1.

При цьому, за результатами здійснення контролю з урахуванням додатково наданих позивачем документів у відповідності до електронного повідомлення №1, відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 2 від 21.09.2017 року, в якому зазначив, що за результатами здійснення контролю митної вартості відповідно до вимог статті 54 Митного кодексу України, встановлено, що декларантом не включено до митної вартості всіх складових, які перелічені у заявці та відомості про які відсутні у довідці. Таким чином, надані до митного оформлення документи містять відомості, що не підтверджують числові значення складових митної вартості.

Позивачем на електронне повідомлення № 2 від 21.09.2017 року того ж дня було направлено додаткові документи, а саме:

- переклад пакувального листа;

- переклад проформи-інвойсу;

- переклад сертифіката походження;

- переклад експортних декларацій сторони відправника;

- лист WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD стосовно № КХ18044 та його переклад;

- лист WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD стосовно торгової марки ILINK та його переклад; платіжне доручення № 7 от 22.08.17;

- лист ТОВ «Альфатранс» про помилку в пункті 12.1 Додатку № 16 до договору про транспортно-експедиційне обслуговування №160048 від 24.10.2016 року.

За результатами здійснення контролю з урахуванням документів, що надані позивачем у відповідності до електронного повідомлення № 2, відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 3 від 22.09.2017 року, в якому просив письмово повідомити про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Матеріали справи підтверджують, що позивачем направлено відповідачу додаткові документи, з урахуванням електронного повідомлення № 3 від 22.09.2017 року, а саме:

- лист від WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD стосовно митних декларацій країни виробника та його переклад;

- рахунок на оплату підприємства «Альфатранс» № 326 від 18.09.2017 року.

Водночас, за результатами здійснення контролю, здійсненого з урахування документів, що направлені у відповідності до електронного повідомлення № 3, відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 4 від 25.09.2017 року, яким повідомив, що зазначена у рахунку сума не відповідає відомостям, зазначеним у довідці від 18.09.2017 № 776; враховуючи вимоги п. 3.3 договору транспортно-експедиційне обслуговування, послуги з перевезення вантажу повинні бути оплачені; банківські платіжні відомості не надані декларантом до митного оформлення.

Матеріалами справи підтверджено, що Позивач повідомив відповідача, що оплата рахунку транспортно-експедиційного обслуговування проведена 21.06.2017 року у зв'язку з затримкою контейнера (оплата згідно з додатком 16 п. 9 протягом 4 банківських днів від дати митного оформлення). В рамках виконання договору транспортно-експедиційного обслуговування від 24.10.2016 № 160048, декларантом надано рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг № 18.09.2017 № 326 на загальну суму 98865,62 грн. з ПДВ. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що зазначена у рахунку сума відповідає відомостям, зазначеним у довідці від 18.09.2017 № 776.

Натомість, за результатами здійснення контролю з урахуванням документів, наданих позивачем у відповідності до електронного повідомлення № 4, відповідач направив позивачу електронне повідомлення № 5 від 28.09.2017 року про різні заявки на транспортно-експедиційне обслуговування з різними даними стосовно комерційних умов поставки, стосовно того, що дати морського коносаменту та дата комерційного рахунку YLAG20170714B від 09.08.2017 року не кореспондуються, стосовно виробників вантажу, ціни у митних деклараціях та інвойсі, артикулів та КХ18044.

У відповідь на останнє електронне повідомлення №5 позивач надав відповідь відповідачу щодо двох різних заявок на транспортно-експедиційне обслуговування з різними даними стосовно комерційних умов поставок. Так, у відповіді на повідомлення № 2 від 21.09.2017 брокером додавався лист від ТОВ «Альфатранс» в якому зазначено, що в пункті 12.1 була допущена помилка і що коректними умовами є FOB Qingdao. Стосовно того, що дати морського коносаменту та дата комерційного рахунку YLAG20170714В від 09.08.2017 не кореспондуються, зазначив, що проект коносаменту з номером ZIMUQIN2779197 був отриманий 09.08.2017 від транспортно-експедиційної компанії ТОВ «Альфатранс», тому в інвойсі YLAG20170714В від 09.08.2017 міститься посилання на коносамент ZIMUQIN2779197. Дата коносаменту 13.08.2017 відповідає даті завантаження на судно. 18.09.2017 на момент пред'явлення митних декларації № UA 110190/2017/507351 декларанту було відомо від WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD, що він є виробником товару. Проте, лише 22.09.2017 декларантові стало відомо про те, що виробниками товару за цими деклараціями є WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD і Shandong Kaixuan Rubber Co, LTD. Згідно повідомлення № 2 від 21.09.2017 брокером надсилалося роз'яснення стосовного того, хто є виробником торгової марки ILINK, а саме заявою від 22.09.2017 в якій зазначалося, що бренд ILІNK виготовляється на двох заводах WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD і Shandong Kaixuan Rubber Co,LTD. Зовнішньо-економічна угода була підписана з WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD 30.06.2017. На момент підписання комерційної угоди ця компанія була відома як виробник, тому, брокер задекларував її згідно документів. Про те, що бренд ILINK виготовляється на двох заводах стало відомо лише 22.09.2017, після отримання заяви від WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD. Стосовно ціни у митних деклараціях і інвойсі постачальник давав роз'яснення у відповіді декларанта N 93 від 25.09.17. Стосовно артикулів: артикули у постачальника відсутні. Стосовно КХ18044 - КХ18044 не є інвойсом. Роз'яснення щодо цього номеру давалося у відповідь на повідомлення № 2 листом від WEIFANG YUELONG RUBBER CO., LTD.».

Згідно матеріалів справи за результатами здійснення контролю відповідач направив позивачу електронне повідомлення від 02.10.2017 року, на підставі якого відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2017/500028/2 від 02.10.2017 року, відповідно до гр. 28 якого, розрахована декларантом митна вартість товару складає 771664,88 грн., а відповідно до гр. 30 «Коригування» цього рішення, вартість товару складає 793535,23 грн.

Товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання, відповідно до положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України, з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до рішення №UA110000/2017/500028/2 про коригування митної вартості, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

У зв'язку з цим, позивачем було сплачено митні платежі, що перевищують митні платежі, які піддягали сплаті до бюджету у разі здійснення митного оформленням за митною вартістю, визначеною позивачем, на суму 6522,48 грн.

Так, згідно повідомлень відповідача та Рішення про коригування митної вартості товарів від 02.10.2017 pоку № UA110000/2017/500028/2, підставами щодо прийняття відповідачем оскаржуваного рішення було: розбіжності та невідповідності відомостей у документах митного оформлення; відсутність документального обґрунтування митної вартості товару; відсутність підтвердження заявленої транспортної складової на заявлених комерційних умовах поставки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

З матеріалів справи вбачається, що при визначенні митної вартості, зазначеної позивачем у митній декларації від 18.09.2017 року, позивач керувався основним методом визначення митної вартості товарів.

Для забезпечення використання цього методу позивачем було надано відповідачу для митного оформлення всі документи, що підтверджують пунктом 1 частиною 1 статті 57 Митного кодексу України вартість операції, серед яких:

- контракт WEI-AG-2017 від 30.06.2017 року;

- додаткова угода № 1 до контракту WEI-AG-2017 від 30.06.2017 року;

- інвойс № YLAG20170714B від 09.08.2017 року до контракту від 30.06.2017 року;

- проформу інвойс YLAG20170705 від 09.08.2017 року;

- пакувальний лист до інвойсу YLAG20170714В від 09.08.2017 року;

- коносамент ZIMUQIN2779197 від 13.08.2017 року;

- договір транспортного експедирування № 160048 від 24.10.2017 року;

- довідка про транспортні витрати № 776 від 18.09.2017 року.

Слід зазначити, що частиною 1 статті 338 Митного кодексу України передбачено, що огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред'явлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

Відповідно до частини 8 статті 338 Митного кодексу України, за результатами митного огляду (переогляду) складається акт огляду (переогляду) у двох примірниках, в якому зазначаються відомості про: 1) посадових осіб органу доходів і зборів, які здійснювали огляд (переогляд), та осіб, які були присутні під час його проведення; 2) підстави проведення огляду (переогляду) за відсутності особи, яка переміщує товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем; 3) обсяг здійснення огляду (переогляду) та результати його проведення; 4) інші відомості, що стосуються товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляд (переогляд) яких проводився.

Згідно з частиною 10 статті 338 Митного кодексу України, один примірник акта передається (надсилається) особі, яка переміщує товари через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем.

Однак, матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не дотримано вимог статті 338 Митного кодексу України, а саме, позивач не отримав екземпляр акту про проведення митного огляду товару, що свідчить про порушення відповідачем положень частини 10 статті 338 Митного кодексу України.

Щодо відсутності підтвердження заявленої транспортної складової на заявлених комерційних умовах поставки, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що інвойсом № YLAG20170714B від 09.08.2017 року передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах FOB Qingdao.

Відповідно до Правил «ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року) (україномовний варіант)» (далі -Інкотермс 2010) термін «франко-борт» (FOB) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.

У відповідності до пп. 5 пункту 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично: плачена або підлягає сплаті.

Отже, за умовами Контракту № WEI-AG-2017 від 30.06.2017 року, та виходячи з норм Інкотермс 2010, вбачається, що витрати на доставку вантажу по маршруту Qingdao (Сhina) - Odessa (Ukraine) не включені у вартість товару та повинні здійснюватися за рахунок покупця товару (позивача).

Матеріалами справи підтверджується, що 24.10.2016 року між позивачем та ТОВ «Альфатранс» укладено договір транспортного експедирування № 160048, відповідно до умов якого, ТОВ «Альфатранс» зобов'язалося надати ТОВ «Агротек» транспортно-експедиторські послуги, пов'язані з організацією та здійсненням перевезення експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів (а.с. 26-28).

Пунктом 3.2. Договору № 160048 від 24.10.2016 року передбачено, що розмір плати виконавця за надання транспортно-експедиторських послуг, визначається в кожному конкретному випадку в залежності від обсягу послуг, потрібних відповідно до заявки замовника, на підставі ставок виконавця і може узгоджуватися сторонами в додатковій угоді, вказуватися в заявці або листі замовника, в електронних листах, або узгоджуватися будь-яким іншим зручним для сторін способом (що є належним доказом прийняття замовником зобов'язань по оплаті зазначеної суми). Розмір платежів, що підлягають виплаті на користь виконавця, узгоджені сторонами, може збільшуватися в разі збільшення обсягу послуг, зміни інструкцій замовника або збільшення витрат, пов'язаних з наданням послуг.

Згідно Заявки на надання послуг (Додаток до Договору транспортного експедирування № 160048 від 24.10.2016 року) та Довідки про транспортні витрати № 776 від 18.09.2017 року, вартість перевезення контейнера UESU5261474 по коносаменту ZIMUQIN2779197 від 13.08.2017 року становить 59305,66 грн. та складається з: транспортних витрат на ділянці маршруту Циндао (Китай) - Одеський морський торговий порт (пункт перетинання кордону України) 58705,66 грн.; експедиторське обслуговування (місце поставки послуг - іноземна територія) 600 грн. без ПДВ (а.с. 29, а.с. 30).

В силу п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують митну вартість товарів є транспортні/перевізні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Оскільки витрати на доставку товару не включені у ціну товару і здійснюються за рахунок покупця товару (позивача), то позивач надав до митного оформлення транспортні/перевізні документи, що містять відомості про вартість перевезення - Договір транспортного експедирування, Заявку на надання послуг з транспортного експедирування та Довідку про транспортні витрати (а.с. 26-28, 29, 30).

За приписами частини 11 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.

Отже, митне законодавство не передбачає конкретний спосіб, в який вартість перевезення від місця за кордоном до митного кордону України повинна бути виділена з ціни окремим рядком в акті надання транспортних послуг, а тільки вказує, що така вартість повинна бути документально підтверджена та піддаватися обчисленню.

Відповідно до довідки про транспортні витрати від 18.09.2017оку, яка була надана відповідачу при митному оформленні товару, витрати на доставку вантажу по маршруту Qingdao (China) - Odessa (Ukraine) по коносаменту ZIMUOIN2779197 від 13.08.2017 p. склали 59305,66 грн.

Таким чином, витрати на транспортування вантажу до місця ввезення на митну територію України (Odessa (Ukraine) складають 59305,66 грн., отже, такий розмір витрат на транспортування товару і був включений позивачем до митної вартості товару.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, аналіз документів, наданих позивачем, дає можливість ідентифікації та виділення витрат на транспортування імпортованого товару після ввезення, тому, посилання відповідача на не підтвердження заявленого позивачем рівня транспортної складової митної вартості у розмірі 59305,66 грн., є необґрунтованими.

Також слід зазначити, що стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідачем, митну вартість товару скориговано із застосуванням другого з другорядних методів визначення митної вартості, проте, відповідачем в Рішенні про коригування митної вартості не обґрунтовано, чому неможливо використати перший з другорядних методів визначення митної вартості товарів, а саме, метод за ціною договору щодо ідентичних товарів, що є порушенням частини 2 статті 57 Митного кодексу України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що надані позивачем переклади документів митного оформлення не відповідають вимогам п. 2.5 «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року №631 (Порядок). Натомість колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що правильність перекладу документів, що надаються декларантом, засвідчується шляхом вчинення напису «перекладено вірно» з проставлянням особистого підпису особи, яка здійснила переклад (п. 2.5 Порядку), однак це не впливає на підтвердження числового значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості. Оскільки документами, що підтверджують числове значення складових митної вартості є рахунки-фактури (інвойс), банківські платіжні документи, інші платіжні та/або бухгалтерські документи та ін.

В апеляційній скарзі відповідач також посилається на те, що згідно п. 3.4 контракту від 30.06.2017 року продавець надає покупцю товаросупроводжувальні документи, в тому числі пакувальний лист та сертифікат про походження товару. З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає також за необхідне зазначити, що пакувальний лист та сертифікат про походження товару не зазначені в ч. 2 ст. 53 МКУ, як документи, що підтверджують митну вартість товару та підтверджують числові значення складової митної вартості товарів щодо ціни яка була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Водночас, слід зазначити, оскільки розбіжності, що були виявлені відповідачем - усунуті позивачем під час процедури консультації, при цьому до заявленої ціни товару включено складові митної вартості товару, що підтверджується заявкою на транспортно-експедиційне обслуговування, крім того, до митного оформлення були надані: довідка про транспортні витрати, рахунок, платіжні доручення, сертифікат походження від виробника та інші документи, що підтверджують митну вартість товару (контракт, додаткова угода № 1, інвойс, договір транспортного експедирування, довідку про транспортні витрати та ін), то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості товарів.

Отже, виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та норми законодавства України, що регулює дані правовідносини,.

По своїй суті, доводи апеляційної скарги направлені на переоцінку встановлених у справі обставин. Однак, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 17.01.2019 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 17.01.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 24.01.2019.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов