Справа № 500/2322/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2322/18

30 січня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (надалі позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач, ОСОБА_1В.), в якому просить ухвалити рішення про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 17000,00 грн.( штрафні санкції) по платежу адміністративній штрафи та інші санкції.

Позов обґрунтований тим, що у відповідача існує заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 17000,00 грн., що виникла внаслідок несплати узгодженого податкового зобов'язання.

Тернопільським окружним адміністративним судом зроблено запит щодо доступу до персональних даних платника податку ОСОБА_1 до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області.

Через канцелярію суду надійшла відповідь із зазначенням фактичного місця проживання відповідача, а саме: Тернопільська область, м.Бережани, вул.Ринок 08/02.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 10.12.2018 року о 12:00 год.

Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.

Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року розгляд справи відкладено до 10.01.2019 року о 12:20 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 року розгляд справи відкладено до 24.01.2019 року о 09:30 год.

24.01.2019 року розгляд справи відкладено до 30.01.2019 року о 12:30 год., у зв'язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Відповідачем отримані відповідні ухвали суду, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення 21.11.2018 року, 17.01.2019 року. Таким чином, відповідач вважається повідомленим належним чином.

Представник позивача подав до суду письмове клопотання, в якому просив здійснити розгляд даної справи у письмовому провадженні без участі уповноваженого представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на податковому обліку як платник податків. З 07.03.2007 року перебував на обліку в Бучацькій ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області як платник податку, що здійснював господарську діяльність, згідно запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем 23.02.2017 року за власним рішенням.

За результатами здійснення фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складено акт від 07.10.2015 року №131/21-02/НОМЕР_1, яким встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Згідно довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 17000,00 грн. (штрафні санкції) по платежу адміністративні штрафи та інші санкції.

Заборгованість по даному платежу виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов'язання нарахованого згідно рішення про застосування фінансових санкцій №012/22/НОМЕР_1 від 20.10.2015 року на загальну суму 17000,00 грн., винесеного на підставі акта перевірки 07.10.2015 року №131/21-02/НОМЕР_1, яким встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме одну пляшку пива "Микулин", місткістю - 0,5 л., міцністю - 4,2%, по ціні -14,00 грн. Також виявлено, що на залишку в господарській одиниці, де здійснює свою діяльність ОСОБА_1, зберігається 15 пляшок пива "Микулин", місткістю - 0,5 л., міцністю - 4,2% об., 12 пляшок пива "Чернігівське світле", місткістю - 0,5 л., міцністю 4,2 % об., по ціні - 14,00 грн.,9 пляшок пива "Старе місто", 0,5 л.,4,8% об., по ціні 16,50 грн., та 10 пляшок пива "Чернігівське міцне" 0,5 л., 9,8% об., по ціні 12,00 грн. за пляшку.

Відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2015 року №012/22/НОМЕР_1 було оскаржено в судовому порядку .

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року у справі №819/3564/15 в задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Козівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Дане рішення суду набрало законної сили 19.04.2016 року. У відповідності до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, грошові зобов'язання, визначені у рішенні про застосування фінансових санкцій № 012/22/НОМЕР_1 від 20.10.2015 року вважаються узгодженими.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Виконанням податкового обов'язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (надалі ПК України) є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: виписками з інтегрованої картки платника податку та розрахунками суми боргу.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно частини дванадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, в тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, зокрема, є: матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема у разі - оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що закон не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто саме здійснив правопорушення, в даному випадку торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії (офіціант, бармен, продавець чи інший працівник господарської одиниці), а визначає, що необхідною умовою для відповідальності суб'єктів господарювання, передбаченої частиною другою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", є факт реалізації алкогольного напою без наявності ліцензії.

Відповідно до п.п.59.1 ст.59 ПК України, у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення. Відповідачу надсилалась податкова вимога №41700-19 від 22.12.2016 року, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти. Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У відповідності до частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про наявність боргу у відповідача не надано, а судом не здобуто, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід.№, 26.07.1982 р.н.) на користь Головного управління ДФС у Тернопільській області (м.Тернопіль, вул.Білецька,1, ) податковий борг в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (штрафні санкції) по платежу адміністративній штрафи та інші санкції шляхом перерахування на р/р 9004, код одержувача 37737751, МФО 899998, код бюджетної класифікації 00.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 30 січня 2019 року.

Копію рішення надіслати сторонам у справі.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.