Справа № 504/29/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/29/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (за ордером)

представника відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності)

треті особи - не з'явилися

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом Громадської організації «Греки Одеси» до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, треті особи Український інститут Національної памяті, Верховна Рада України, Одеська обласна рада про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася громадська організація «Греки Одеси» до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, треті особи Український інститут Національної памяті, Верховна Рада України, Одеська обласна рада про скасування рішення Свердловської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області від 22.09.2015 року №546-VI «Про перейменування села Свердлове», зобовязання Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області провести повторне опитування мешканців села Свердлове (Іванове) щодо перейменування села.

Зазначений позов переданий за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 липня 2018 року та прийнятий судом до провадження ухвалою від 26 вересня 2018 року з відкриттям загального позовного провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданням відповідачу строку для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу відповіді на відзив, третім особам пояснень щодо суті спору.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що проведене опитування мешканців села Свердлове щодо зміни назви населеного пункту відбулось з порушенням визначеної процедури, при прийнятті рішення не враховані висновки Українського інституту Національної памяті, не врахована історична назва села, тощо, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання зявився. Відзив на адміністративний позов (Том ІІ, аркуші справи 78-83) обґрунтований тим, що оскаржуване рішення є правомірним, громадські обговорення щодо перейменування села проведені, проведене опитування, підрахунок голосів, за результатами опитування найбільшу кількість голосів отримала назва «Іванове», оскаржуване рішення підтримане Комінтернівською районною радою, Одеською обласною радою та рішення щодо перейменування села прийнято Верховною Радою України.

Представник третьої особи Українського інституту Національної памяті в судове засідання не зявився, письмових пояснень щодо суті спору не третьою особою не надані.

Представник третьої особи Верховної Ради України в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В поясненнях третьої особи (Том ІІ, аркуші справи 65-71) зазначено, що питання перейменування села Свердлове розглянуто на засіданні Комітету Верховної Ради України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування 31.03.2016 року, пропозиція Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області підтримана, при прийнятті Постанови №1353-VIII від 12.05.16 року Верховна Рада України діяла в межах повноважень, визначених п. 29 ч. 1 ст. 85 Конституції України та відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Представник третьої особи Одеської обласної ради в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В поясненнях третьої особи (Том ІІ, аркуш справи 59-62) зазначено, що Одеська обласна рада відповіддю на колективне звернення членів комісії по проведенню опитування щодо перейменування села Свердлове надавала лише рекомендації заявнику щодо ситуації яка склалася та не мала права втручатися у діяльність сільських та районних рад.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає позов Громадської організації «Греки Одеси» не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Верховною Радою України 9 квітня 2015 року прийнятий ОСОБА_3 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», який набрав чинності 21 травня 2015 року.

Відповідно до п. 7 ст. 7 ОСОБА_3 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування населених пунктів, районів та областей, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

На виконання приписів зазначеного Закону, Свердловською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 16 червня 2015 року проведені громадські обговорення щодо перейменування села, за результатами яких складений Протокол (Том І, аркуші справи 104-110). В протоколі зазначено про необхідність провести опитування та затверджено комісію про проведення опитування населення у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, депутатів сільської ради.

Рішенням Свердловської сільської ради № 545-VI від 20 серпня 2018 року (Том І, аркуші справи 112-113) вирішено провести опитування мешканців села Свердлове щодо зміни назви населеного пункту, затверджено зразок опитувального листа та встановлено, що результати опитування будуть затвердженні на загальних зборах села Свердлове 12 вересня 2015 року о 17:00 годині.

На підставі рішення Свердловської сільської ради в період з 3 по 11 вересня 2015 року членами комісії проведено опитування місцевих жителів.

12 вересня 2015 року проведений підрахунок голосів, результати якого внесено до Протоколу підрахунку опитувальних листів щодо перейменування села Свердлове (том І аркуші справи 115-117), який підписаний усіма членами комісії та депутатами сільської ради, та у той самий день о 17:00 годин оголошено результати опитування на громадському обговоренні та вирішено затвердити результати на наступному засіданні сесії сільської ради.

Свердловською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 22 вересня 2015 року прийнято рішення №546-VI «Про перейменування села Свердлове» (Том І, аркуш справи 118), яким вирішено перейменувати село Свердлове та надати нову назву, а саме: село Іоаннове.

Проте, 24 вересня 2015 року до сільської ради надійшов депутатський запит (Том І, аркуш справи 121) щодо перегляду рішення про перейменування села, у звязку з тим, що в опитувальний лист була внесена назва «Іванове», а не «Іоаннове», а тому 28 вересня 2015 року Свердловська сільська рада Комінтернівського району Одеської області рішенням №548-VI внесла зміни до рішення сесії Свердловської сільської ради №546-VI від 22.09.2015 року в частині щодо перейменування села Свердлове на село Іванове (Том І, аркуш справи 120).

Рішення Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 22 вересня 2015 року №546-VI «Про перейменування села Свердлове», в подальшому було підтримано Комінтернівською районною радою, Одеською обласною радою та направлено на розгляд Верховної Ради України.

Постановою Верховною Ради України від 12.05.2016 року № 1353-VIII «Про перейменування деяких населених пунктів», яка набрала чинності 22.05.2016 року перейменовано село Свердлове Комінтернівського району на село Іванове.

Позивач в позові зазначає, що під час обговорення щодо визнання результатів опитування члени комісії повідомили заявою (Том І, аркуш справи 29) про факти проведення опитування з порушенням законодавства, а саме проведення опитування по ряду вулиць за відсутності представників комісії, у звязку з чим вони відкликали свої підписи під Протоколом підрахунку опитувальних листів щодо перейменування села Свердлове від 12 вересня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на ту обставину, що нормами законодавства не визначено порядку проведення опитувань мешканців населеного пункту, не визначено повноважень членів комісії з опитування, всі члени створеної сільською радою комісії підписали протокол опитування, тобто засвідчили своїм підписом результати опитування, будь-яким нормативним актом не передбачено права члена комісії відкликати свій підпис та позивачем до суду не надано жодного доказу, який би свідчив про проведення опитування з порушенням будь-яких норм законодавства.

Згідно протоколу підрахунку опитувальних листів щодо перейменування села Свердлове найбільшу кількість голосів отримала назва «Іванове», разом з цим позивач не надав до суду жодного доказу невідповідності результатів опитування даним опитувальних листів, підроблення підписів, підписання їх під будь-яким впливом, про що зазначав представник позивача в судовому засіданні, не надано доказів про те, що більшість села бажає повернути селу назву «Аджалик», або «Малий Буялик», а даний до суду доказ, зокрема, пропозицій щодо перейменування села, в якому містяться підписи осіб за перейменування села на «Аджалик», або «Малий Буялик» (Том ІІ, аркуш справи 94) не містить достатньої кількості підписів, які б свідчили про невідповідність даних опитування в протоколі 12 вересня 2015 року фактичним обставинам справи.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідач не прийняв до уваги пропозицію викладену у листі Одеської обласної ради №2683/01/03-37/2062 від 09 листопада 2015 року (Том І, аркуш справи 28) в якому рада запропонувала підтвердити легітимність результатів опитування населення шляхом повторного підписання протоколу опитування членами комісії або проведення повторного опитування, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положеннями ст. 7, 140, 141 Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в України визнається та гарантується місцеве самоврядування, яке надає право територіальним громадам самостійно вирішувати питання місцевого значення, але в межах, визначених Конституцією і законами України. Таке застереження міститься також і в статті 4 Європейської Хартії місцевого самоврядування (ратифіковано Законом від 15 липня 1997 року №452/97-ВР), яка передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати буд-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Таким чином, обласна рада не має права втручатися у діяльність сільських та районних рад, а її лист носив рекомендаційний характер, що і зазначено Одеською обласною радою в поясненнях по суті спору.

Щодо тверджень позивача про те, що при перейменуванні села не враховані рекомендації Українського інституту національної памяті, суд звертає увагу, що рішення Верховної Ради України не є предметом оскарження в цій справі, представником Верховної Ради України в поясненнях зазначено про врахування як пропозицій органу місцевого самоврядування, так і рекомендацій Українського інституту національної памяті та відповідно до п. 8 ст. 7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» Верховна Рада України приймає рішення про перейменування населених пунктів з врахуванням пропозицій поданих органами місцевого самоврядування та рекомендацій Українського інституту національної памяті, а в разі відсутності пропозицій органу місцевого самоврядування тільки на підставі рекомендації Українського інституту національної памяті.

Щодо тверджень позивача про те, що «Іванове» є назвою, яка асоціюється з особою, яка підпадає під обмеження, передбачені Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», суд звертає увагу, що обрання такої назви обумовлено зверненням приходу храму ОСОБА_8 Предтечі, про що свідчить відповідна заява, підписана прихожанами храму (Том І, аркуш справи 114).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, п. 8 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем по цій справі є ГО «Греки Одеси», яка має довести порушення її прав оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування.

У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.2 ст.3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника. Аналогічний за змістом висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 року у справі №9901/22/17.

Відсутність у Громадської організації «Греки Одеси» або її членів прав чи обов'язків у зв'язку із ухваленням відповідачем оскаржуваного рішення не породжує для Громадської організації «Греки Одеси» і права на захист, тобто права на звернення до суду із цим адміністративним позовом до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області про скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» громадська організація - це добровільне об'єднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів, а права громадських обєднань передбачені ст. 21 цього Закону.

Конституційним судом України у рішенні від 28.11.2013 року №12-рп/2013 вказано на те, що громадська організація може захищати в суді особисті майнові та немайнові права, як своїх членів, так і права і охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Нормами законодавства не визначено право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересі інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, крім випадку представництва таких осіб в порядку відносин представництва, передбачених Главою 17 Цивільного кодексу України.

Виходячи із того, що звернення ГО «Греки Одеси» із позовом у даній справі мало місце поза відносинами представництва, передбаченими Главою 17 Цивільного кодексу України, та враховуючи що відсутній відповідний закон, який би визначав право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб у спірних правовідносинах, а також не визначення таких осіб у позові у якості позивачів особою, яка його подала, суд приходить до висновку про те, що позивач не наділений правом на звернення до суду з даним позовом.

В ході судового розгляду справи позивачем - Громадською організацією «Греки Одеси» належним чином не обґрунтовано та не підтверджено належними та допустимими доказами те, що оскаржуваним рішенням відповідача порушено будь-які права чи законні інтереси цієї громадської організації, її членів або інших осіб, які звернулися за захистом свої прав чи законних інтересів до цієї громадської організації у зв'язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення.

Оскаржуване рішення стосується перейменування села, тобто, стосується прав і обовязків членів цієї громади, однак позивачем не надано до суду жодного доказу, який би свідчив, що позивач є членом громади зазначеного села, представляє інтереси будь-якої з осіб цієї громади, що права громадської організації будь-яким чином порушені оскаржуваним рішенням, що позивач має право звертатися до суду з позовами в інтересах членів громади, позивач не надав до суду будь-яких статутних документів, якими б обґрунтував право на звернення до суду з цим позовом, на право звернення до суду з позовами в інтересах членів громадської організації та не обґрунтував право на звернення до суду саме в тій сфері діяльності, яка передбачена статутними документами цієї організації.

В даному випадку, суд вважає, що позивач не довів порушення своїх прав оскаржуваним рішенням, що також є підставою для відмови в задоволенні позову ГО «Греки Одеси».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Громадської організації «Греки Одеси» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Громадської організації «Греки Одеси» (вул. Ніжинська, 66, офіс 2-А, м. Одеса, 65042) до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області (вул. Набережна, 87, с. Красносілка, Лиманський район, Одеська область, 6456, ), треті особи Український інститут Національної памяті вул. Липська, 16, м. Київ, 01021, ), Верховна Рада України вул. Грушевського, 5, м. Київ, 01008), Одеська обласна рада (пр-т. Шевченка, 4, м. Одеса, 65032, ) про скасування рішення Свердловської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області від 22.09.2015 року №546-VI «Про перейменування села Свердлове», зобовязання Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області провести повторне опитування мешканців села Свердлове (Іванове) щодо перейменування села відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.