Справа № 800/291/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №800/291/17
провадження №П/9901/100/18
З огляду на правове регулювання спірних правовідносин та встановлені обставини у цій справі вважаємо, що позов слід задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя № 1638/0/15-17 від 20 червня 2017 року «Про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду». В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Зазначену позицію по справі обґрунтовуємо наступним.
В оскаржуваному рішенні Вищої ради правосуддя № 1638/0/15-17 від 20 червня 2017 року суб'єкт владних повноважень посилається на те, що на розгляді першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя перебувала дисциплінарна справа стосовно судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2. Під час розгляду вказаної дисциплінарної справи, обставини про допущені суддею ОСОБА_2 порушення були кваліфіковані за пунктом 4 частини першої статті 106 Закону України № 1402-VIII, що є такими, що можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв'язку з призначенням ОСОБА_2 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду. Рішенням Першої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 24 лютого 2017 року № 331/1дп/15-17 у притягненні судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності було відмовлено у зв'язку із закінченням відповідних строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Як зазначено відповідачем в оскаржуваному рішенні, такі відомості не були предметом розгляду Вищої кваліфікаційної комісії суддів України при ухваленні рішення від 06 квітня 2016 року №32/60-16, яким ОСОБА_2 рекомендовано для обрання на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково.
Проте з такими доводами не можна погодитись з огляду на їх необґрунтованість і спростування наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до п. 8.9 регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 08 червня 2011 року № 1802/зп-11 (в редакції, чинній на час прийняття Вищою кваліфікаційною комісією суддів України рішення від 06 квітня 2016 року) Комісія на засіданні перевіряє відомості про кандидата, які подані ним разом із заявою, досліджує інформацію з суддівського досьє, враховує показники розгляду кандидатом справ за час його роботи на посаді судді, а також у випадках, передбачених законом, враховує результати його кваліфікаційного оцінювання. Комісія також досліджує інші матеріали, отримані за результатами перевірки дотримання кандидатом на посаду судді безстроково вимог статті 127 Конституції України, статей 54, 65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
З огляду на наявні в матеріалах справи документи, в тому числі надані позивачем фотокопії матеріалів Вищої кваліфікаційної комісії України щодо ОСОБА_2, неможливо стверджувати, що з врахуванням вимог п. 8.9 регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України питання прийняття суддею постанови у справі № 823/3920/13-а від 06 грудня 2013 року не були предметом розгляду Вищої кваліфікаційної комісії України при вирішенні питання про рекомендування ОСОБА_2 для обрання на посаду судді безстроково 06 квітня 2016 року.
Так, в матеріалах справи наявний лист Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції Вищої ради правосуддя від 20 січня 2015 року № 287/0/9-15 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (отримано 22 січня 2015 року) щодо проведення спеціальної перевірки стосовно судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2.
Листом Генеральної прокуратури України від 15 січня 2015 року № 05/1/1-03вих.15 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (вх. № 01-501/15 від 19 січня 2015 року) Генеральна прокуратура України просить під час вирішення питання про обрання судді ОСОБА_2 на посаду судді безстроково врахувати, що Генеральна прокуратура України звернулась до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів загальної юрисдикції із заявою щодо проведення відповідної перевірки. До вказаного листа додано відповідну заяву та постанову по справі № 823/3920/13-а від 06 грудня 2013 року.
Крім того, листом Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції Вищої ради правосуддя від 15 жовтня 2015 року № 6326/0/9-15 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (отримано 19 жовтня 2015 року вх. № 18-1294/15) повідомлено, що проводиться перевірка стосовно судді ОСОБА_2
Листом Вищої ради юстиції від 04 квітня 2016 року № 4504/0/9-16 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (отримано 04 квітня 2016 року вх. № Ф-431/16) повідомлено, що Тимчасовою спеціальною комісією не завершено передачу до Вищої ради юстиції матеріалів щодо судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2
У судовому засіданні позивач також зазначала, що як під час першої співбесіди на засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, так і під час другої співбесіди члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ставили запитання щодо розгляду справи № 823/3920/13-а (справа щодо заборони мирних зібрань). Крім того, саме інформація про те, що Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя відкрито дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_2 стала підставої для оголошення перерви Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на засіданні 29 січня 2015 року та відкладення розгляду питання щодо рекомендації позивача на рік.
До того ж, у рішенні від 06 квітня 2016 року Вища кваліфікаційна комісія суддів України, надаючи рекомендацію про обрання ОСОБА_2 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково зробила висновок, що за результатами перевірки звернень щодо професійної діяльності кандидата на посаду судді, які надійшли до Комісії, не встановлено визначених законом обставин, що перешкоджають рекомендуванню її для обрання на посаду судді безстроково.
Проте, Вища рада правосуддя не надала оцінки наведеним обставинам в оскаржуваному рішенні під час висновку, що: «порушення норм процесуального права при винесенні постанови 06 грудня 2013 року не були предметом розгляду ВККС України в рішенні 06 квітня 2016 року».
При цьому, відповідно до частини четвертої статті 37 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя може ухвалити рішення про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду відповідно до пункту 1 частини дев'ятнадцятої статті 79 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" тільки на підставі обґрунтованих відомостей, які були отримані Вищою радою правосуддя в передбаченому законом порядку, якщо:
1) такі відомості не були предметом розгляду Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
2) Вища кваліфікаційна комісія суддів України не дала належної оцінки таким відомостям в межах процедури кваліфікаційного оцінювання щодо відповідного кандидата.
Зазначаємо, що Вища рада правосуддя посилається саме на пункт перший частини четвертої статті 37, стверджуючи, що такі відомості не розглядалися зовсім, що суперечить встановленим у справі обставинам.
Крім того, на нашу думку, обставинами, які можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв'язку з призначенням ОСОБА_2 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду, можуть бути саме дії, рішення або поведінка судді під час розгляду справи № 823/3920/13-а, а не факт наявності рішення у дисциплінарному провадженні щодо позивача, у зв'язку з чим посилання відповідача на встановлення зазначених обставин (відомостей) рішенням Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 24 лютого 2017 року № 331/1дп/15-17, тобто пізніше рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 06 квітня 2016 року №32/60-16, є необґрунтованим.
Як встановлено судом, підставою для відмови у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково відповідач визначив обставини та мотиви, які були предметом дослідження Першою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя при розгляді дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_2 щодо ухвалення нею постанови по справі № 823/3920/13-а від 06 грудня 2013 року. Вища рада правосуддя в мотивувальній частині оскаржуваного рішення зазначила, що встановлені під час розгляду дисциплінарної справи обставини про допущення суддями, в тому числі суддею ОСОБА_2, порушення, яке відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» було кваліфіковано за пунктом 4 частини першої статті 106 цього Закону, є такими, що можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв'язку з призначенням ОСОБА_2 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду.
Перша Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя у рішенні від 24 лютого 2017 року № 331/1дп/15-17 зазначила, що перевіркою не було встановлено умислу суддів на порушення прав людей шляхом прийняття відповідного судового рішення, а також обставин, які б вказували, що виконання відповідного рішення призвело до настання негативних наслідків для конкретної особи/групи осіб; цей проступок не мав системного характеру. Перша Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя прийняла рішення про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2, та припинила дисциплінарне провадження внаслідок закінчення строку притягнення судді до відповідальності, визначеного Законом №1402-VIII.
Оцінюючи такий висновок, вважаємо за необхідне застосувати до даних правовідносин висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові у справі від 22 листопада 2018 року № 800/539/17 (П/9901/69/18), провадження № 11-710асі18, в якій суд зазначив, що: «….. установлені відповідачем ознаки дисциплінарного проступку, за який закінчився строк притягнення до відповідальності - не можуть бути мотивом для наявності обґрунтованого сумніву щодо відповідності кандидата критерію доброчесності чи професійної етики або інших обставин, які можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв'язку з таким призначенням».
Отже,вважаємо, що застосування Вищою радою правосуддя у рішенні від 20 червня 2017 року підстави для відмови у внесенні Президентові України подання про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду, передбаченої пунктом 1 частини дев'ятнадцятої статті 79 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв'язку з наявністю обґрунтованого сумніву щодо відповідності кандидата критерію доброчесності чи професійної етики або інших обставин, які можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв'язку з таким призначенням, є необґрунтованим.
Щодо вимог позивача про зобов'язання Вищої ради правосуддя повторно вирішити питання щодо внесення подання Президентові України про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду зазначаємо наступне.
Призначення судді безстроково - це певна послідовність дій Вищої кваліфікаційної комісії суддів України і Вищої ради правосуддя з урахуванням п. 30 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», отже скасування рішення Вищої ради правосуддя не тягне за собою автоматичного прийняття рішення Вищої ради правосуддя протилежного за змістом, без проходження певної процедури, передбаченої Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
З огляду на викладене в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Судді Н.В. Коваленко