Справа № 826/12014/18
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ
29 січня 2019 року № 826/12014/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м.Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві врахування до призначеної підполковнику запасу, учаснику бойових дій в АТО, ОСОБА_1 пенсії з врахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалу безперервну військову службу, премія згідно Дисциплінарного статуту) за останні місяці служби підряд перед звільненням, які входили до розрахунку пенсії, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок призначеної підполковнику запасу ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалу безперервну військову службу, премія згідно Дисциплінарного статуту) за останні місяці служби підряд перед звільненням, з урахуванням довідки від 23.03.2018р. № 305/249 виданої Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України, і виплатити йому різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не включено до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, усі одноразові щомісячні додаткові грошові винагороди та одноразові додаткові види грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових витань, індексація, одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалу безперервну військову службу, премія згідно Дисциплінарного статуту).
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва 02.08.2018р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивачу з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалу безперервну військову службу, премія згідно Дисциплінарного статуту), з огляду на що, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.01.2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної підполковнику запасу ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення, а саме з 11.12.2004р. до 29.02.2018р. з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалу безперервну військову службу, премія згідно Дисциплінарного статуту) за останні місяці служби підряд перед звільненням, з урахуванням довідки від 23.03.2018р. № 305/249 виданої Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України, і виплатити йому різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії, а саме з 11.12.2004р. до 29.02.2018р. - залишено без розгляду.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.
ОСОБА_1 , звільнений у запас наказом першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ (по особовому складу) від 19.10.2016р. № 356 відповідно до п. "є" (призваних на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу в строки визначені рішенням Президента України) п. 1 ч. 8 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.10.2016р. № 239.
Позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві, що підтверджується копією пенсійного посвідчення від 01.10.2013р. № НОМЕР_2 .
Більше того, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, оскільки приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, що підтверджується копією довідки Штабу Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 11.03.2016р. № 1581 ато та копією посвідчення від 26.04.2016р. серії НОМЕР_3 .
Позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив перерахувати пенсію включивши до неї щомісячну додаткову грошову винагороду та одноразові додаткові види грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалу безперервну військову службу, премія згідно Дисциплінарного статуту) на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2018р. № 305/249.
Листом відповідача від 14.06.2018р. № 20377/04 позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки в ст. 43 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". та п. 7 постанови КМУ від 17.07.1992р. № 393 не зазначені такі види грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалу безперервну військову службу, премія згідно Дисциплінарного статуту, а відтак їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Позивач вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Згідно з пунктами 3, 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осі" (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено, зокрема, схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, та надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, у тому числі установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, за аналогічними посадами; здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення; надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Наведені правові норми вказують, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ, щомісячна додаткова грошова винагорода, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №346/2949/17.
Щодо винагороди за безпосередню участь в АТО, судом встановлено таке.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31.01.2015 № 24 встановлена грошова винагорода, зокрема, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів за участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць.
Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).
Таким чином названа грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення осіб, які приймають участь в АТО постійно з часу її запровадження, і має щомісячний характер.
Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суд викладеною в постанові від 26.06.2018р. у справі № 420/1232/16-а та в постанові від 30.11.2018р. у справі № 415/6132/16-а.
Відтак, вказана грошова винагорода підлягає включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивача за вислугою років.
Щодо одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає на таке.
Статтею 15 Закону № 2011-ХІІ, як і статтею 9 Закону № 2262-XII, визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
За змістом пункту 17 статті 11 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Також, Закон України від 26.06.1997р. № 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу;) визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.
Частина третя статті 43 Закону № 2262-XII не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону № 2011-ХІІ та статтею 9 Закону № 2262-XII, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.
Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення, не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов`язана саме з фактом звільнення зі служби.
Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, яке повинне враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.
Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суд викладеною в постанові від 28.02.2018р. у справі № №522/9660/16-а, адміністративне провадження №К/9901/2925/18.
Щодо індексації, суд зазначає таке.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення, згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Згідно з п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.
Таким чином, індексація відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мають враховуватися при обчисленні пенсії, за умови, що з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Одночасно, суд зазначає, що у довідці Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ від 23.03.2018р. № 305/249 зазначено, що Генеральним штабом Збройних Сил України на всі зазначені в цій довідці суми здійснювалося нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, окрім сум індексації заробітної плати та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби. Крім того, зазначено, що згідно із Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24.12.2015 № 909-VIII, починаючи з 1 січня 2016 року утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, Генеральним штабом Збройних Сил України не проводилося.
Вищевикладене є самостійною підставою для неврахування індексації заробітної плати та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення пенсії.
Щодо включення до обрахунку розміру пенсії винагороди за тривалість безперервної військової служби, суд зазначає, що відповідно до наданої позивачем довідки від 23.03.2018 року № 305/249, довідки від 26.10.2016р. № 305/630, грошового атестату та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.10.2016р. № 239 дана винагорода позивачу не виплачувалася, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з неї не сплачувався, а тому відсутні підстави для її врахування при обрахунку пенсії.
З огляду на встановлені обставини, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд вважає, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.
Керуючись ст. 139, 242, 243, 251, 255 КАС України,
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві врахування до призначеної підполковнику запасу, учаснику бойових дій в АТО, ОСОБА_1 пенсії з врахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за безпосередню участь в АТО, премія згідно Дисциплінарного статуту) за останні місяці служби підряд перед звільненням, які входили до розрахунку пенсії, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок призначеної підполковнику запасу ОСОБА_1 пенсії з 30.02.2018р. з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за безпосередню участь в АТО, премія згідно Дисциплінарного статуту) за останні місяці служби підряд перед звільненням, з урахуванням довідки від 23.03.2018р. № 305/249 виданої Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України, і виплатити йому різницю, що утворилась з 30.02.2018р. до моменту фактичного перерахунку.
4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.
Суддя Я.І. Добрянська