Справа № 826/23095/15
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 січня 2019 року

Київ

справа №826/23095/15

касаційне провадження №К/9901/2127/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/23095/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 3 вересня 2015 № 0030/26-59-21-69 та № 0031/26-59-21-69.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.01.2018 адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з тим, що скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві 14.01.2019 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 судом з'ясовано такі обставини.

За результатами звернення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою вперше таку апеляційну скаргу було повернуто ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018, у зв'язку із невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору.

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві вдруге подала апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції із пропуском строку апеляційного оскарження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишено без руху на підставі частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на необхідність подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У межах встановленого ухвалою від 09.10.2018 строку Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві вимоги суду апеляційної інстанції щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку не виконані.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20.11.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з тим, що скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частин першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 09.10.2018 надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги щодо подання, зокрема, заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням підстав поновлення строку.

У зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху щодо надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку у встановлений ухвалою від 09.10.2018 строк, Шостий апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з тим, що скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи касаційної скарги містять посилання на обставини щодо неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги вперше, які були фактичними обставинами для щодо прийняття оскарженої ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Верховний Суд не встановив неправомірних обмежень судом апеляційної інстанції у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судових рішень, доводи касаційної скарги також не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку касаційного оскарження. Питання про сплату судового збору державними органами, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, врегульовано пунктом 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 №484-VIII, в якому покладено обов'язок щодо забезпечення відповідного фінансування державних органів на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/23095/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішень.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна

Л.І.Бившева

В.В.Хохуляк