Справа № 823/1619/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 січня 2019 року

Київ

справа №823/1619/18

касаційне провадження №К/9901/2681/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 у справі №823/1619/18 за позовом Підприємства споживчої кооперації «Звірогосподарство Черкаської Облспоживспілки» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Підприємство споживчої кооперації «Звірогосподарство Черкаської Облспоживспілки» у квітні 2018 року звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 18.01.2018, за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 554150,78грн., № від 18.01.2018 за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 170грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.07.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018, адміністративний позов задоволено.

Головне управління ДФС у Черкаській області у січні 2019 року звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №823/1619/18 є вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 18.01.2018, за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 554150,78грн., № від 18.01.2018 за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 170грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходили з того, що податковий орган при розрахунку пені за порушення підприємством законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності допустився помилок, що призвели до невірного визначення грошового зобов'язання, що підлягає сплаті. Так, судами установлено, що відповідно до ВМД №902050000/2015/008627 від 02.12.2015, інвойс № 1 від 01.12.2015 та ВМД902050000/2015/002840 від 21.04.2016, інвойс № 2 від 20.04.2016 позивачем поставлено шкурки норки в кількості 18258 штук на загальну суму 260684,40дол.США. У той же час, згідно акту перевірки та розрахунків проведених відповідачем позивачем поставлено шкурки норки в кількості 18258 штук на загальну суму 240849,38 дол.США, що не відповідає сумі зазначеній у документах позивача. Також у розрахунку пені (додаток до ППР від 18.01.2018 № ) зазначено 01.12.2015, №МД 8627 вартість у валюті 230042,20, тоді як згідно зазначеної МД вартість становить 249776,40 дол.США. Окрім того, при розрахунку пені у колонці 12 відповідачем неправильно визначено кількість днів прострочення - 8, хоча якщо проаналізувати колонки 9 - надходження 16 140, 00 і колонку 13, а саме: різницю періодів нарахування пені днів прострочення 7, що впливає на правильність розрахунку пені. Вказані помилки та порушення у ході розгляду заперечень на акт перевірки, хоча позивач і вказував на такі, відповідачем усунуті не були.

Скаржник у касаційній скарзі не наводить обґрунтованих доводів, які б спростовували правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій.

Дана справа, призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 у справі щодо визнання протиправним та скасування рішення, необґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Черкаській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 у справі №823/1619/18 за позовом Підприємства споживчої кооперації «Звірогосподарство Черкаської Облспоживспілки» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк