Справа № 814/620/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/620/18

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018р. ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ДФС України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за №487236/НОМЕР_1 від 27.12.2017р. про відмову позивачу у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №43;

- зобов'язати ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 20.10.2017р. за №43.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у листопаді 2017р. товариством направлено до ДФС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкову накладну за №43 від 20.10.2017р.. В той же день реєстрацію податкової накладної було зупинено з підстав: «… виявлені помилки: відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК, затверджених наказом МФУ за №567 від 13.06.2017р.. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41».

У грудні 2017р. товариство подало Повідомлення за №17 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено.

27.12.2017р. комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі - Комісія) прийняла рішення за №487236/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20.10.2017 за №43 (надалі - Рішення). Підставою для відмови Комісія вказала: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Позивач вважає, що в порушення вимог ПК України, ДФС протиправно відмовив йому в реєстрації податкових накладних.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за №487236/1 від 27.12.2017р. про відмову в реєстрації податкової накладної за №43.

Зобов'язано ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну за №43 від 20.10.2017р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України на користь ФОП ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 3524грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте представником ФОП ОСОБА_2 подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, інші сторони по справі в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно дост.316КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що ДФС відмовляючи в реєстрацію податкової накладної ФОП ОСОБА_2 діяло з порушенням норм законодавства України, оскільки товариством до ДФС були надані усі необхідні для реєстрації накладної первинні документи. Крім того, фіскальним органом не зазначено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань не прийняття податкової накладної.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 7.11.2017р. ФОП ОСОБА_2 направив до ДФС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкову накладну за №43 від 20.10.2017р.. В той же день реєстрацію податкової накладної було зупинено з підстав: «… виявлені помилки: відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41».

У грудні 2017р. ФОП ОСОБА_2 подав Повідомлення за №17 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено.

Однак, 27.12.2017р. комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі - Комісія), з посиланням на пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України та постанову КМУ за №190 від 29.03.2017р. «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (надалі - Постанова №190), прийняла рішення за №487236/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної за №43 від 20.10.2017р. (надалі - Рішення). Підставою для відмови Комісія вказала: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Перевіряючи правомірність дій та рішень податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов'язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями п.201.1 ст.201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. У відповідності до п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з п.5, 10, 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ за №1246 від 29.12.2010р. (надалі - Порядок №1246), після складення (з дотриманням вимог, установлених п.2001.3, 2001.9 ст.2001 та п.201.1, 201.10 і 201.16 ст.201 ПК України, а також з урахуванням ЗУ «Про електронний цифровий підпис», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку) податкової накладної і накладення на неї електронного цифрового підпису, платник податку здійснює шифрування податкової накладної та надсилає її ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Відповідно до п.74.2 ст.74 ПК України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.

За правилами п.12, 13 Порядку №1246, після надходження податкової накладної до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється її розшифрування та проводиться перевірка зокрема відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризику, достатнім для зупинення її реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. За результатами перевірки формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної.

Приписами п.201.16 ст.201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному КМУ, у разі відповідності такої податкової накладної сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації, встановлених відповідно до п.74.2 ст.74 цього Кодексу.

У відповідності до п.6 «Критеріїв …» (затверджених наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» за №567 від 13.06.2017р., (надалі - Наказ №567)), моніторинг податкової накладної здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію, у 1,5 більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1.01.2017р. в отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних, зареєстрованих з 1.01.2017р. в ЄРПН, і переваження в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в ЄРПН, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп.215.3.1 та 215.3.2 п.215.3 ст.215 розділу VІ ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в ЄРПН.

У разі якщо за результатами моніторингу визначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в ЄРПН у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної, поданої на реєстрацію, які відповідають вимогам пп.1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної зупиняється відповідно до вимог п.201.16 ст.201 розділу V ПК України.

У разі якщо за результатами моніторингу визначено, що податкова накладна відповідає одній з умов, зазначених у пп.2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної зупиняється відповідно до вимог п.201.16 ст.201 розділу V ПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, що у квитанції, якою ФОП ОСОБА_2 був повідомлений про зупинення реєстрації податкової накладної (арк.спр.15), відсутні будь-які посилання на відповідний підпункт п.6 «Критеріїв …» (Наказ №567). Апеляційний суд зазначає, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної є дві умови (відповідність податкової накладної вимогам пп.1 п.6 та відповідний результат порівняння суми ПДВ із сумою сплачених єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків та зборів).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що така інформація у квитанції відсутня, що свідчить про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН платнику податку протягом одного операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризику, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в ЄРПН.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як вбачається із квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, ДФС не вказала, які саме пояснення та/або документи (з Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Наказ №567)), пропонується надати ФОП ОСОБА_2 Крім того, ДФС запропонувала позивачу подати Таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 Наказу №567.

Судова колегія звертає увагу на те, що ані пп.201.1.16 ст.201 ПК України, ані п.1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування к Єдиному реєстрі податкових накладних (Наказ № 567), не передбачено надання будь-яких таблиць.

Згідно з пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначених у пп. «в» пп.201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній. Як вказано вище, позивач подав до ДФС документи на підтвердження здійснених господарських операцій.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно пп.201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена Комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної в ЄРПН;

- відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Підстави для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України (пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України).

Положеннями постанови КМУ «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» за №190 від 29.03.2017р. (надалі - Постанова №190) визначено, що Комісія приймає рішення на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до пп. «в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, та/або копій документів, які платник має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній. Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до якої застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 ПК України;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до пп. «в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що Постановою №190 встановлено три підстави для прийняття ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, при цьому у третій з підстав передбачено два варіанти - надання документів, складених з порушенням законодавства, і недостатність наданих документів для прийняття позитивного рішення.

Як вбачається із оскаржуваного Рішення Комісії ДФС, що в якості підстави для відмови в реєстрації зазначено: «надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування». Інформація про те, які саме з наданих позивачем документів складені з порушенням законодавства, в чому полягають ці порушення, які критерії достатності документів для прийняття позитивного рішення були використані, і чим встановлені такі критерії, у Рішенні відсутні, що свідчить про його безпідставність.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що орган влади зобов'язаний «виправдати» свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд в судовому порядку.

Рішення Комісії ДФС України за №487236/НОМЕР_1 від 27.12.2017р. є актом індивідуальної дії.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовчий характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Вказана позиція висловлена в правовому висновку Верховного суду України (постанова від 1.12.2009р. №09/236).

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_2 та зобов'язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства за №43 від 20.01.2017р., оскільки позивачем надано усі необхідні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій за поданою податкової накладною, а податковим органом не доведено протилежне.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв