Справа № 320/5923/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5923/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Губської О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_3 до міського голови м. Бровари Київської області Броварської міської ради Сапожко Ігоря Васильовича про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до міського голови м. Бровари Київської області Броварської міської ради Сапожко Ігоря Васильовича про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 даний позов було залишено без руху, у зв'язку з його невідповідністю вимогам КАС України, що визначають вимоги до позовної заяви, а саме п.3 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку із неусуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду до іншого судді.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та позбавлення його доступу до правосуддя.

Разом з цим, в апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що на його переконання суддею першої інстанції було порушено його право на розгляд справи незалежним та безстороннім судом, оскільки суддя не дотримавшись вимог процесуального права, відмовив йому у розгляді його заяви про відвід цьому судді.

Отже, оскільки дії судді Лиски І.Г. щодо розгляду даної справи викликають у позивача сумніви в неупередженні вказаного судді, позивач вважає, що розгляд його справи повинен здійснювати інший суддя Київського окружного адміністративного суду.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем суду не надано.

На підставі ч. 2 ст. 312 КАС розгляд апеляційної скарги на ухвалу Київського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 20 листопада 2018 року здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом, 07 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до міського голови м. Бровари Київської області Броварської міської ради Сапожко Ігоря Васильовича в якому просив суд:

- визнати протиправними дії / бездіяльність відповідача за внесення змін до розпорядку особистого прийому громадян, що передбачають пільги для позачергового прийому громадян всупереч Закону України « Про звернення громадян»;

- зобов'язати відповідача внести зміни до розпорядку особистого прийому громадян, що передбачають пільги для позачергового прийому громадян відповідно до Закону України « Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії / бездіяльність відповідача за порушення Закону України «Про звернення громадян», ст. 22. 58. Конституції України під час особистого прийому 26.09.2018 року, та розгляду заяви позивача не в позачерговому порядку, як особи, що має пільги для позачергового прийому, та розгляд скарги позивача за його відсутності та не надання відповіді з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, та без надання порядку оскарження наданої відповіді;

- зобов'язати відповідача розглянути скаргу позивача в його присутності, та надати відповідь з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення, та надати результати розгляду до суду і позивачу;

- зобов'язати відповідача відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 10000 грн., та стягнути з відповідача відповідні кошти;

- зобов'язати відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду йому в розмірі 10000 грн. та стягнути з відповідача вказані кошти.

Дослідивши вказану позовну заяву, суддя Київського окружного адміністративного суду дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам п. 3 ч. 5 ст. 160 та ст. 161 КАС України. Так, суддею було встановлено, що позивачем заявлено вимоги про стягнення на його користь з відповідача кошти на відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 10000 грн., а також відшкодування матеріальних збитків на суму 10000 грн., проте позовна заява та додані до неї документи не містять обґрунтованого розрахунку сум, заявлених до стягнення.

За наведених обставин, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху та надано позивачу строк, протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду письмових обґрунтувань заявленої моральної шкоди із зазначенням ціни позову та обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, заявлених до стягнення з відповідача, та письмових обґрунтувань заявлених матеріальних збитків із зазначенням ціни позову, а також обґрунтованого розрахунку суми матеріальних збитків, заявлених до стягнення з відповідача.

На виконання вимог вказаної ухвали, яка була отримана позивачем 16 листопада 2018 року, останній 19 листопада 2018 подав до суду заяву у якій вказав, що на його думку, вимоги відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди це похідна позовна вимога задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Позивач також роз'яснив, що у разі встановлення неправомірності дій відповідача, останній буде зобов'язаний надати докази, що його діями не завдано позивачу матеріальних збитків та моральної шкоди.

Приймаючи рішення (ухвалу від 20 грудня 2018 року) про повернення позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на вимогу суду не надано належних письмових обґрунтувань заявленої моральної шкоди та матеріальних збитків із зазначенням ціни позову та обґрунтованих розрахунків сум моральної шкоди та матеріальних збитків, а також доказів на підтвердження заподіяних матеріальних збитків позивачу, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги ухвали суду від 12 листопада 2018 року позивачем не виконано, недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто, у зв'язку з чим вирішив позовну заяву - повернути позивачеві.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення (ухвали) суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленими статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України дійсно передбачено, що в позовній заяві зазначаються: зазначення ціни позову та обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте, колегія суддів зауважує, що відповідно відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Аналогічна норма закріплена також у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

У свою чергу, Європейським судом з прав людини також вказується про те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Разом з цим, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі "Беллет проти Франції", в якому Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

За наведених обставин та враховуючи, що позивачем окрім відшкодування шкоди завданої відповідачем було також заявлено позовні вимоги про визнання протиправними дій/бездіяльності останнього та зобов'язання відповідача вчинити певні дії, на переконання колегії суддів, вказані судом першої інстанції недоліки позовної заяви не є істотними, оскільки не впливають на оцінку обставин, які є підставою для відкриття провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи рішення про повернення позовної заяви суд першої інстанції допустився надмірного формалізму та фактично позбавив позивача гарантованого йому національним та Європейським законодавством права на доступ до правосуддя.

Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого, зокрема, статтею 55 Конституції України та статтею 5 КАС України, а також неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви.

Відповідно до ст. 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, з урахуванням того, що доводи позивача викладені в апеляційній скарзі у вказаній частині спростовують висновки суду першої інстанції, що містяться в оскаржуваній ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року про повернення позовної заяви, колегія суддів вважає за необхідне таку ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо доводів апелянта про порушення суддею першої інстанції вимог процесуального законодавства та позбавлення позивача права на незалежний та безсторонній суд у зв'язку із залишенням заяви останнього про відвід судді без розгляду, колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 39 КАС відвід може бути заявлено лише після відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 39, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду 20 листопада 2018 року про повернення позовної заяви - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови складено 29 січня 2019 року.