Справа № 215/3921/18 (2-а/215/149/18)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 215/3921/18 (2-а/215/149/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області Швеця Миколи Миколайовича на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 17 грудня 2018 року у справі №215/3921/18 (2-а/215/149/18) за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області Швеця Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕАБ №549188 від 21.08.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень;

- закрити провадження у справі.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову інспектора Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області Швеця Миколи Миколайовича ЕАВ №549188 від 21.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ст.122 ч.2 КУпАП до штрафу на користь держави в сумі 425.00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАБ №549188 від 21.08.2018 року інспектора Управління патрульної поліціїі в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області Швеця М.М., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 21.08.2018 року о 08 год. 39 хв. в м. Кривій Ріг, по вулиці Сергія Колачевського, 50 ОСОБА_2, керуючи автомобілем SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 "е" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку щодо недоведеності правомірності винесення відповідачем постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 230673 від 03.04.2018 року, оскільки позивачем обставини порушення п. 8.7.3 "е" Правил дорожнього руху заперечені.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та невраховано запис факту порушення та відеофіксацію розгляду справи щодо притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності.

Главою 22 КУпАП встановлено порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Так, положеннями ст. 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Частинами 2, 3 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до приписів ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.4 ст.73 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ст. 96 КАС України визначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України зазначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електроні документи (тестові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео, та звукозаписи тощо).

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Досліджуючи обставини справи, докази на їх підтвердження колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 8.7.3 «е» ПДР червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Наданий в матеріалах справи відеозапис, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення, містить відеоінформацію про те, що автомобіль SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора.

Колегія суддів критично розцінює висновки суду першої інстанції стосовно того, що знаданого відеозапису не зрозуміло на який саме сигнал світлофора позивач здійснив перетин лінії світлофорного об'єкту, а здійснення розвороту відбувалось з дотриманням п.16.8 ПДР України, оскільки позивач знаходився в центрі перехрестя та не створював перешкоди в русі для інших транспортних засобів, з огляду на наступне.

Відповідно до п.16.8 ПДР України визначено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62 він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Також приписами п.16.3 ПДР України передбачено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

В свою чергу нормами п. 16.4 ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Як вбачається з наданого відеозапису на перехресті, на якому позивачем здійснювався розворот наявна дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія), крім того, учасниками справи не спростовується той факт, що перед позивачем на зазначеному перехресті здійснював розворот інший транспортний засіб, а тому з урахуванням п.16.3, 16.4 та 16.8 ПДР України позивач не повинен був виїжджати на перехрестя, на якому знаходився інший транспортний засіб, а повинен був зупинитися перед розміткою 1.12 (стоп-лінія) та керуватися сигналом світлофора. який в момент виконання позивачем розвороту був таким, що забороняв рух, тобто "червоний"

Отже, враховуючи те, що зазначений відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення - проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як вже зазначалось, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.241-245, 250, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області Швеця Миколи Миколайовича - задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 17 грудня 2018 року у справі №215/3921/18 (2-а/215/149/18) - скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 31.01.2019 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко