Справа № 2-а-3504/11
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3504/11
№ б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 червня 2011 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новомосковського міського голови ОСОБА_5, Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій незаконними, визнання розпорядження незаконним, скасування розпорядження, встановлення відсутності повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

11.04.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковського міського голови ОСОБА_5 про визнання незаконним розпорядження, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди.

05.05.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом до Новомосковського міського голови ОСОБА_5, Новомосковської міської ради про визнання дій незаконними, визнання розпорядження незаконним, скасування розпорядження, встановлення відсутності повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача був залучений Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області.

В обґрунтування своїх вимог позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідно до рішення сесії Новомосковської міської ради № 16 від 19 листопада 2010 року її було затверджено на посаду заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери з 22 листопада 2010 року.

На виконання рішення сесії Новомосковським міським головою ОСОБА_5 було винесене розпорядження за № 341-к від 22.11.2010 року про її призначення на вищезазначену посаду.

Розпорядженням Новомосковського міського голови № 105-к від 25 березня 2011 року вона була звільнена з посади на підставі п.3 ст. 40, ст. 147 КЗпПУ.

Позивачка зазначає, що розпорядження прийняте всупереч норм чинного Законодавства України, тому, є незаконним, підлягає скасуванню.

Так, у відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи органів місцевого самоврядування діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів, … шляхом затвердження відповідною радою.

Позивачка зазначає в позові, що в звязку з наведеним, посада заступника Новомосковського міського голови є виборною посадою, оскільки, затверджується відповідною радою.

Таким чином. Новомосковська міська рада є єдиним органом, якому законом надане право прийняття на роботу заступників міського голови.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпПУ дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надане право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав і лише з підстав, передбачених законом.

Позивачка зазначає, що при прийнятті розпорядження за № 105-к від 25 березня 2011 року Новомосковський міський голова вийшов за межі своїх повноважень, прийняв рішення, яке могло бути прийняте тільки Новомосковською міською радою.

Крім того, в розпорядженні Новомосковського міського голови йдеться мова про те, що вона звільнена за невиконання своїх посадових обовязків - допустила зрив харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій в загальноосвітніх навчальних закладах.

Доводи, зазначені у розпорядженні є безпідставними, надуманими, недоведеними.

Її звільнення відбувалося без згоди профспілкового комітету, що також є порушенням вимог ст. 43 КЗпПУ.

В звязку з незаконним звільненням, вона перенесла моральні страждання, які полягають в тому, що вона нервувала, погіршився стан її здоровя, в звязку з чим, вона вимушена була проходити лікування в Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім. І.І.Мечникова з діагнозом: церебральний судинний криз в період з 28.03.2011 року по 08.04.2011 року. Моральну шкоду оцінює в 50 000 грн.

В звязку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 просила суд: дії Новомосковського міського голови Дніпропетровської області ОСОБА_5 щодо видання розпорядження № 105-к від 25 березня 2011 року визнати незаконними, встановити відсутність повноважень та компетенції Новомосковського міського голови Дніпропетровської області ОСОБА_5 при винесенні ним розпорядження № 105-к від 25 березня 2011 року, визнати незаконним розпорядження Новомосковського міського голови Дніпропетровської області ОСОБА_5 № 105-к від 25 березня 2011 року про звільнення її з посади заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери, поновити її на роботі, стягнути з Новомосковської міської ради на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 8 681,34 грн., стягнути з Новомосковського міського голови Дніпропетровської області ОСОБА_5 на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача Новомосковського міського голови ОСОБА_5 позов не визнав, посилався на те, що міський голова за законом має право на винесення розпорядження про звільнення заступника, таке розпорядження в наступному підлягає затвердженню на сесії міської ради. 15.04.2011 року на сесії міської ради депутатами було прийнято рішення про затвердження звільнення позивачки з посади. Що стосується підстав звільнене, то ОСОБА_1, перебуваючи на посаді заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери, відповідно до своїх повноважень, повинна була координувати та контролювати діяльність управління освіти. В звязку з систематичним невиконанням своїх службових обовязків, в тому числі відсутності координації та контролю діяльності управління освіти, виникла загроза зриву забезпечення харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій в загальноосвітніх навчальних закладах. До теперішнього часу не укладені договори на харчування, бюджетні кошти, які виділяються на харчування учнів не можуть бути використані, в звязку з тим, що не відбулися торги у відповідності до Закону України «Про здійснення державних закупівель»

Представник відповідачів Новомосковської міської ради Дніпропетровської області і Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що розпорядження про звільнення позивачки проведене відповідно до вимог чинного законодавства. ОСОБА_1, перебуваючи на посаді заступника Новомосковського міського голови систематично не виконувала свої службові обовязки, до неї неодноразово застосовувалися дисциплінарні стягнення, а підставою для звільнення стала відсутності координації та контролю діяльності управління освіти з боку позивачки, в результаті чого виникла загроза зриву забезпечення харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій в загальноосвітніх навчальних закладах. 15 квітня 2011 року депутати Новомосковської міської ради на черговій сесії затвердили звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є депутатом 6 скликання Новомосковської міської ради, з позивачем ОСОБА_1 знайомий давно в звязку з громадською діяльністю, йому відомо, що ОСОБА_1 працювала на посаді заступника Новомосковського міського голови з соціальних питань. Йому відомо, що розпорядженням Новомосковського міського голови ОСОБА_1 звільнена з посади, йому стало про це відомо 15 квітня 2011 року перед засіданням сесії міськради. Депутатами міськради було прийнято рішення про затвердження звільнення ОСОБА_1, міський голова предявляв претензії ОСОБА_1 в звязку із зривом тендеру щодо харчування учнів шкіл міста, але, ОСОБА_1 не має права втручатися в проведення тендеру.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона займає посаду заступника Новомосковського міського голови Начальник фінансового управління Новомосковської міської ради. ОСОБА_1 знає в звязку з роботою, оскільки в 2010 році вона була призначена заступником Новомосковського міського голови. Йому відомо, що ОСОБА_1 на підставі розпорядження міського голови біла звільнена з посади, в звязку з невиконанням обовязків, незабезпеченням харчування учнів, зазначене розпорядження було озвучене на сесії і депутати затвердили звільнення ОСОБА_1 В січні 2011 року був затверджений міський бюджет, управлінню освіти, як головному розпоряднику бюджетних коштів, були виділені бюджетні кошти на освіту. Розпорядник бюджетних коштів (відділ освіти) в місячний термін повинен сформувати кошторис, в тому числі на харчування учнів, 04.03.2011 року зазначена кошторис був затверджений і відділ освіти повинен був у відповідності до 48,49 Бюджетного Кодексу розмістити оголошення, укласти договори та провести інші необхідні дії для забезпечення харчування учнів. В межах асигнування, розпорядник коштів бере бюджетні зобовязання, які реєструються в органах державного казначейства, до теперішнього часу зазначені бюджетні зобовязання не були зареєстровані, оплата харчування дітей за бюджетні кошти не проводиться. ОСОБА_1 за своїми обовязками повинна була контролювати діяльність органу освіти як головного розпорядника бюджетних коштів, який відповідає за харчування учнів. Їй відомо, що ОСОБА_1 проводила оперативні наради та іншу роботу з приводу цієї проблеми.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення сесії Новомосковської міської ради № 16 від 19 листопада 2010 року ОСОБА_1 була затверджена на посаді заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери з 22 листопада 2010 року.

На виконання рішення сесії Новомосковським міським головою ОСОБА_5 було винесене розпорядження за № 341-к від 22.11.2010 року про призначення ОСОБА_1 на вищезазначену посаду.

Згідно до ст.п.3 ч.1 ст. 40 КЗпПУ, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також, строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом встановлено, що Розпорядженням Новомосковського міського голови № 105-к від 25 березня 2011 року ОСОБА_1 була звільнена з посади на підставі п.3 ст. 40, ст. 147 КЗпПУ з 25.03.2011 року. В розпорядження зазначено, що позивачка звільнена з посади за систематичне невиконання службових обовязків, а саме, відсутність координації та контролю діяльності управління освіти, що привело до зриву забезпечення харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій в загальноосвітніх навчальних закладах, а також, враховуючи раніше застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді доган, винесених розпорядженнями міського голови від 21.01.2011 р. за № 24-к, від 28.02.2011 року № 69-к.

Відповідно до ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Наявність дисциплінарних стягнень у вигляді доган, які винесені ОСОБА_1 розпорядженнями Новомосковського міського голови від 21.01.2011 р. за № 24-к, від 28.02.2011 року № 69-к визнані сторонами, в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому, суд вважає, що зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Одним з підстав обґрунтування позову, ОСОБА_1 посилалася на те, що її звільнення проведене без згоди профспілкового комітету.

Суд приходить до переконання, що зазначені посилання є безпідставними, оскільки, відповідно до ст. 43-1 КЗпПУ, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженим ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого та регіонального самоврядування.

Оскільки ОСОБА_1 перебувала на посаді керівного працівника, який обирається (затверджується) органом місцевого самоврядування, суд вважає, що згода профспілкового органу при її звільненні не вимагається.

Що стосується причин звільнення, суд приходить до наступного.

Як зазначалося вище, в розпорядження про звільнення позивачки є посилання на відсутність координації та контролю діяльності управління освіти, що привело до зриву забезпечення харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій в загальноосвітніх навчальних закладах.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачі заперечували проти позовних вимог, вони повинні були довести правомірність своїх дій.

Суд приходить до переконання, що суду не надано жодного доказу наявності провини ОСОБА_1 у відсутності координації та контролю діяльності управління освіти, що привело до зриву забезпечення харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій в загальноосвітніх навчальних закладах.

Згідно до розподілу функціональних повноважень керівництва виконавчого комітету Новомосковської міської ради, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 799 від 24.12.2010 року, заступник Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери, крім іншого, спрямовує, координує та контролює діяльність управління освіти; реалізує державну політику в галузі освіти. (а.с.104,105)

Згідно до Регламенту Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, затвердженого рішенням виконкому № 798 від 24.12.2010 року, наради проводяться заступниками міського голови згідно з планами роботи на місяць, основними заходами на місяць. (п.2.8.1. Регламенту)

Планові або чергові нарадами проводяться: заступниками міського голови за напрямками роботи щовівторка, з керівниками відповідних структурних підрозділів, установ, організацій та комунальних підприємств. (п.2.8.2.Регламенту)

Відповідно до п.2.8.6 Регламенту, питання необхідності протоколювання заходів під головуванням заступників міського голови вирішується ними. За підсумками обговорення питань головуючий на нараді може надавати доручення учасникам наради, які обовязково фіксуються в протоколі.

Відповідачами не надано суду жодного доказу того, що ОСОБА_1 не проводила заходи щодо координації та контролю діяльності управління освіти, не надано доказів про відсутність планів робот позивача, не проведення нею нарад, у відсутності доручень за результатами розгляду питань, у тому числі з питань, повязаних з діяльністю управління освіти, харчування учнів шкіл.

Відповідачами також, не надано доказів, що саме привело до зриву забезпечення харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій в загальноосвітніх навчальних закладах, в яких саме навчальних закладах був зрив харчування.

Суду не надано доказів проведення перевірки чи розслідувань причин зриву забезпечення харчування учнів, не надано жодного висновку того, хто винен в зазначених діях (бездіяльності)

В заперечення позовних вимог ОСОБА_1 представники відповідачів посилалися на невиконання Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Суд не може прийняти зазначені посилання як доказ наявності вини ОСОБА_1 у невиконання своїх службових обовязків, оскільки, відповідачами також не надано доказів того, які саме норми зазначеного закону було порушено, яке відношення має ОСОБА_1 до процедури державних закупівель.

Навпаки, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1, відповідно до своїх обовязків, контролювала зазначені питання, що підтверджується її доповідною на імя Новомосковського міського голови від 21.03.2011 року про причини перенесення конкурсних торгів. (а.с.109)

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні також, посилалася на те. що ОСОБА_1 проводила оперативні наради та іншу роботу з приводу цієї проблеми.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відповідачами не надані суду докази невиконання позивачкою своїх службових обовязків, які привели до зриву забезпечення харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій в загальноосвітніх навчальних закладах, тому, підстав для звільнення, які зазначені в розпорядження № 105-к від 25.03.2011 року - не було.

Що стосується повноважень відповідача Новомосковського міського голови, при винесенні розпорядження, яке оскаржуються, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи органів місцевого самоврядування діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів, … шляхом затвердження відповідною радою.

В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що посада заступника Новомосковського міського голови, з якої звільнена позивачка, є виборною посадою, оскільки, затверджується відповідною радою, тому, Новомосковська міська рада є єдиним органом, якому законом надане право прийняття на роботу заступників міського голови.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що на подових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпПУ дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надане право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав і лише з підстав, передбачених законом.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до переконання, що у відповідності до ст. 147-1 КЗпПУ позивачка може бути звільнена тільки за рішенням органу, яки її обрав за рішенням Новомосковської міської ради Дніпропетровської області.

Суд приходить до переконання, що у відповідності до зазначених Законів України, Новомосковський міський голова, в межах своїх повноважень, мав право не видавати розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з наступним затвердженням звільнення на сесії міської ради, а звернутися до сесії міської ради з поданням про звільнення ОСОБА_1 з посади.

Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень…, визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що дії Новомосковського міського голови Дніпропетровської області ОСОБА_5 щодо видання розпорядження № 105-к від 25 березня 2011 року є протиправними, у Новомосковського міського голови Дніпропетровської області відсутня компетенція (повноваження) при винесенні розпорядження і зазначене розпорядження повинно бути скасоване.

У відповідності до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Оскільки судом встановлена протиправність звільнення з посади, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 повинна бути поновлена на роботі і на її користь необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно до довідки Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, за 8 робочих днів в лютому 2011 року ОСОБА_1 нарахована заробітна плата 1729,20 грн.; за 18 робочих днів в березні 2011 року нарахована заробітна плата 3537 грн.

Таким чином середньоденна заробітна плата складає (1729,20 + 3537):(8+18) = 202,55 грн.

Кількість робочих днів з часу звільнення позивачки до дати винесення судом рішення з 25.03.2011 року по 23.06.2011 року складає 63 робочих дні. Таким чином середній заробіток позивачки за час вимушеного прогулу складає 202,55 х 63 = 12 760,65 грн.

Згідно до рішення Новомосковської міськради № 61 від 06.01.2011 року, була затверджена структура та кількісний склад органу місцевого самоврядування м. Новомосковськ на 2011 рік, відповідно до якого, Виконавчий комітет Новомосковської міської ради є структурним підрозділом Органу місцевого самоврядування м. Новомосковська та має статус юридичної особи. Оскільки посада заступника голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери входить до штату Виконкому Новомосковської міської ради, суд приходить до переконання, що середній заробіток за час вимушеного прогулу повинен виплатити саме Виконавчий комітет Новомосковської міської ради.

Що стосується вимог позивачки в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Зазначені положення закріплені і нормами Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку із протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпПУ, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд приходить до переконання, що в звязку з протиправним звільненням з роботи, були порушені Конституційні права позивачки, її право на труд, все це, суд вважає, призвело до моральних страждань позивачки, втрати нею нормальних життєвих звязків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. В той же час, враховуючи обставини справи, вимоги ст..23 ЦК України, враховуючи принцип розумності і справедливості, суд приходить до переконання, що в зазначеній частині вимоги ОСОБА_1 завищені, тому, підлягають частковому задоволенню, на суму 5 000 грн.

Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Оскільки Новомосковський міський голова є посадовою особою органу місцевого самоврядування Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, суд приходить до переконання, що саме міська рада повинна відшкодувати завдану позивачці моральну шкоду.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Так, судом встановлено, що рішенням Новомосковської міської ради № 156 від 15 квітня 2011 року було вирішено затвердити звільнення ОСОБА_1 з посади заступника голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери. (а.с.89)

Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Оскільки судом встановлено, що Новомосковською міською радою Дніпропетровської області не виносилося рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади у відповідності до вимог Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» і ст. 147-1 КЗпПУ, підставою для винесення зазначеного рішення було не подання про звільнення з посади ОСОБА_1, а розпорядження Новомосковського міського голови, судом встановлена протиправність зазначеного розпорядження, тому, суд приходить до переконання, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки виникла необхідність вийти за межі позовних вимог і незважаючи на те, що позивачкою не заявлялися вимоги про визнання рішенням Новомосковської міської ради № 156 від 15 квітня 2011 року протиправним та скасування, суд вважає за необхідне визнати вищезазначене рішення протиправним і скасувати його, в звязку з невідповідністю рішення Конституції і законам України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 11, 70, 71, 158, 159, 161 КАС України, ст.19,43 Конституції України, ст.7,10 Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»ст.ст. 40, 43-1, 147-1, 235, 237-1 КЗпПУ, ст.ст. 23, 1172 ЦК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Новомосковського міського голови Дніпропетровської області ОСОБА_5 щодо видання розпорядження № 105-к від 25 березня 2011 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери з 25 березня 2011 року.

Встановити відсутність компетенції (повноважень) Новомосковського міського голови Дніпропетровської області ОСОБА_5 при винесенні ним розпорядження № 105-к від 25 березня 2011 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери з 25 березня 2011 року.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Новомосковського міського голови Дніпропетровської області ОСОБА_5 № 105-к від 25 березня 2011 року про звільнення її з посади заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери з 25 березня 2011 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новомосковської міської ради № 156 від 15 квітня 2011 року про затвердження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери з 25 березня 2011 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Новомосковського міського голови з питань соціального захисту населення і розвитку соціально-культурної сфери з 25 березня 2011 року.

Стягнути з Виконавчого комітету Новомосковської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 березня 2011 року по 23 червня 2011 року в розмірі 12 760,65 грн. (дванадцять тисяч сімсот шістдесят грн. 60 коп.)

Стягнути з Новомосковської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 5 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ Д.І. Городецький