Справа № 819/563/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2032/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року (головуючого судді Баб'юка П.М.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Тернопіль о 14 год. 20 хв. повний текст складено 16.08.2018 року у справі №819/563/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Мартиняк Анастасії Володимирівни Тернопільської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.03.2018 звернулася в суд з позовом до державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Мартиняк Анастасії Володимирівни, Тернопільської міської ради в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Мартиняк Анастасії Володимирівни: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37171358 від 20.09.2017 12:36:21; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101; вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 22426519; про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37172083 від 20.09.2017 12:56:32; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 22427251; про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37171675 від 20.09.2017 12:44:37; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 22426886; про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37172528 від 20.09.2017 13:11:33; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 22427704; стягнути на користь ОСОБА_1 з Тернопільської міської ради кошти в розмірі 6400 (шість тисяч чотириста) грн. на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями № 37171358, № 37172083, № 37171675, № 37172528 від 20.09.2017 державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Мартиняк Анастасії Володимирівни.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. А саме вказує, що слід витребувати докази, які зазначені. Також порушення державним реєстратором речових прав вимог чинного законодавства України при прийнятті оскаржених рішень є суттєвими та безпосередньо призвели до завдання матеріальної шкоди, відшкодування якої гарантовано статтею 56 Конституції України. В оскаржених рішеннях державного реєстратора від 20.09.2017р. не вказано суб'єкта речового права, тобто у даних рішеннях не вказано її прізвища як власника об'єктів нерухомого майна, право власності якого обтяжується відповідно до цих рішень. А в ухвалі слідчого судді Дзюбановського Ю.І., на підставі якої було зареєстровано обтяження, зазначено про те, що арешт накладається на її нерухоме майно «шляхом заборони на його відчуження», а відчужити таке майно може лише його власник. Разом з тим, перед прийняттям рішення про державну реєстрацію обтяження, державний реєстратор, у відповідності до вимог пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зобов'язаний встановити відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. В ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Дзюбановського Ю.І. чітко вказано про те, що даним судовим рішенням накладено арешт на об'єкти нерухомого майна, належні на праві власності ОСОБА_1, тому державному реєстратору слід було пересвідчитись у тому, що, по-перше, в Державному реєстрі прав наявні відомості про сам об'єкт нерухомості, зазначений в ухвалі (наявний відкритий на нього розділ), та, по-друге, що в ньому наявні відомості про неї та про її права, які обтяжено відповідно до даної ухвали. Державним реєстратором Мартиняк А.В., при оформленні матеріалів реєстраційних справ, було допущено не недолік, а скоєно кримінальне правопорушення, оскільки вище згадана «Інформація» була сформована із завідомо недостовірною інформацією внаслідок навмисного введення державним реєстратором. При прийнятті рішення від 20.09.2017р. про державну реєстрацію обтяження прав позивача на земельну ділянку вчинено всупереч «вимогам до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно», відтак прийняте рішення не може вважатися законним. Слід зауважити, що такий некоректний пошук в Державному реєстрі прав відомостей про суб'єкта права власності, із роздрукуванням відповідних завідомо недостовірних «Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно....» від 20.09.2017р., державним реєстратором здійснено перед прийняттям всіх чотирьох оскаржених нею рішень від 20.09.2017. Рішення реєстратора прийняті саме на підставі заяви слідчого Яцюченко О.А., суд першої інстанції не зазначив, як і не спростував її доводів, підтверджених доказами, щодо того, що не Яцюченком О.А. було подано документи для проведення державної реєстрації обтяження її прав на 4 об'єкти нерухомого майна, та не ним, а неуповноваженою особою адвокатом ОСОБА_5, було отримано 20.09.2017 в Тернопільському міськрайонному суді належним чином завірену копію ухвали слідчого судді Дзюбановського Ю.І. від 18.09.2017р. та надано державному реєстратору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 відкрито провадження у справі №819/563/18.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 справу №819/563/18 призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 05.12.2018.

Судом апеляційної інстанції 05.12.2018 оголошено перерву до 19.12.2018 з якого відкладено до 16.01.2019.

15.01.2019 року ОСОБА_1 подала клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 клопотання ОСОБА_1 про продовження строку розгляду справи - задоволено частково. Продовжено строк розгляду справи до 23.01.2019

Державний реєстратор Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Мартиняк Анастасія Володимирівна подавала відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги, також подала заяву про розгляд справи без її участі. Тернопільська міська рада не подала відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає апеляційному розгляді справи, також не забезпечено представника в судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, просив рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Приймаючи рішення суд першої інстанції про відмову в задоволенні позову виходив з того, що державний реєстратор діяв правомірно щодо прийнятих оскаржуваних рішень.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно магазин за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 101) належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування №482 від 31.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В.

Земельні ділянки, що знаходяться під даною нерухомістю кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0317 га., кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0318 га., кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,0300 га., належать на праві власності ОСОБА_1 згідно із договором дарування №488, №485, №491 від 31.05.2017, посвідчених приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В.(аркуші справи 19-22).

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.09.2017 задоволено клопотання слідчого Тернопільського ВП ГУНП у Тернопільській області, накладено арешт на майно шляхом заборони на його відчуження, а саме:

- магазин за адресою АДРЕСА_1, площею 1515.8 га, (реєстраційний номер: 101) належного на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування №482 від 31.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В.;

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0317 га, що належить на праві власності ОСОБА_1 згідно із договором дарування №485 від 31.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В.;

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0318 га, що належить на праві власності ОСОБА_1 згідно із договором дарування №488 від 31.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В.;

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,0300 га, що належить на праві власності ОСОБА_1 згідно із договором дарування №491 від 31.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. (аркуші справи 203-205).

Судом першої інстанції ухвалою від 16.05.2018 витребувано та досліджено матеріали реєстраційних справ №01 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 (АДРЕСА_1), належну на праві власності ОСОБА_1; №01 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2 (АДРЕСА_1), належну на праві власності ОСОБА_1; №01 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_3 (АДРЕСА_1), належну на праві власності ОСОБА_1; №101 на магазин (АДРЕСА_1), належний на праві власності ОСОБА_1

Згідно зазначених реєстраційних справ, супровідним листом від 18.09.2017 слідчим ТВП ГУНП в Тернопільській області О.Яцюченко повідомлено начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про те, що слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003054 щодо вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_8, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (том 1, аркуш справи 202).

Відповідний супровідний лист разом із ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.09.2017, яка зазначена в додатку на 2 аркушах та підлягає негайному виконанню, надійшов на адресу начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 19.09.2017.

Того ж дня, 19.09.2017 державним реєстратором Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Мартиняк Анастасією Володимирівною зареєстровано заяви про державну реєстрацію обтяжень щодо зазначених об'єктів, подані слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області.

За розглядом даних заяв 20.09.2017 державним реєстратором прийнято рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв'язку із направленням запиту в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області для отримання копії ухвали, засвідченої в установленому порядку.

Відповідно до листа від 20.09.2017 №1-кс/607/7078/2017 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області надіслано відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Тернопільської міської ради копію ухвали від 18.09.2017 у справі №607/11639/17.

Після усунення обставин, які були підставою для прийняття рішень про зупинення розгляду заяви, державний реєстратор 20.09.2017 прийняв рішення про відновлення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За результатами розгляду зазначених заяв 20.09.2017 державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме, проведено арешт нерухомого майна.

Дані факти підтверджують документи, що містяться в реєстраційних справах, та долучені до матеріалів даної адміністративної справи, а саме: заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.09.2017 №24244058 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 (том 1, аркуш справи 201), рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37162791 (том 1, аркуш справи 216), рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37172039 (том 1, аркуш справи 217); рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37172083 (том 1, аркуш справи 218); заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.09.2017 №24243649 щодо нерухомого майна реєстраційний номер 101, місцезнаходження АДРЕСА_1 (том 1, аркуш справи 261), рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37162101 (том 1, аркуш справи 276), рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37171302 (том 1, аркуш справи 277); рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37171358 (том 1, аркуш справи 278); заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.09.2017 №24244409 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 (том 2, аркуш справи 2), рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37162637 (том 2, аркуш справи 16), рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37172468 (том 2, аркуш справи 17); рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37172528 (том 2, аркуш справи 18); заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.09.2017 №24244260 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 (том 2, аркуш справи 234), рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37162246 (том 2, аркуш справи 249), рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37171558 (том 2, аркуш справи 250); рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.09.2017 №37171675 (том 2, аркуш справи 251).

Позивач 25.09.2017 звернулась до Центру надання адміністративних послуг в м. Тернополі по вул. Князя Острозького, 6 та подала 4 заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: № 24329552 про реєстрацію права власності на належний їй на праві приватної власності магазин по АДРЕСА_1 за ТзОВ «Дорога родина», одним із засновників якого вона являється, а також № 24330635, № 24330393 та № 24330172 про таку ж реєстрацію права власності на належні позивачу на праві приватної власності три земельні ділянки під згаданим магазином.

27 вересня 2017 року у Центру надання адміністративних послуг позивачем отримано чотири «Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень» (№ 37285049, № 37284593, № 37285123, № 37286026) державних реєстраторів прав на нерухоме майно Сагайдак Ірини Володимирівни та Мартиняк Анастасії Володимирівни.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційні скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) (в редакції чинній на момент здійснення спірних реєстраційних дій), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 3 Закону №1952-IV встановлено, що внесення відомостей до Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених Законом

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 6 Закону №1952-IV повноваження у сфері державної реєстрації прав здійснюють державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Частиною 1 статті 5 Закону № 1952-IV передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема: - встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно; - перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; - під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомості про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; - виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

Згідно статті 12 Закону № 1952-IV державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 18 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок №1127) визначено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Пунктом 40 Порядку №1127, встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Судом встановлено, що ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.09.2017, яка слугувала підставою для накладення арешту та внесення відомостей щодо обтяження всього нерухомого майна позивача, встановлено вичерпний перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» № 1666-VІІІ від 06.10.2016 до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов'язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Колегія суддів дійшла висновку, що державний реєстратор, керуючись даними відповідними нормами законодавства прийняв рішення про зупинення розгляду заяви, подав запит в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області для отримання копії відповідної ухвали, і лише після усунення обставин, які були підставою для прийняття рішень про зупинення розгляду справи, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що спростовує доводи скаржника про протиправні дії відповідача.

Щодо доведення в апеляційному суді скаржником незрозумілого способу направлення рішення суду із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до державного реєстратора так швидко (20.09.2017) потрапила відповідь на запит разом із належним чином засвідченою копією ухвали суду від 18.09.2017. Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що факт виготовлення та надіслання слідчим суддею супровідного листа від 20.09.2017 №1-кс/607/7078/2017, а також отримання його державним реєстратором підтверджується матеріалами справи та не ставився під сумнів учасниками справи та його не відповідності, а спосіб та строки надіслання такого листа не мають юридичного значення для розгляду даної справи та не впливають на правомірність оскаржених рішень реєстратора. Крім цього, належні, допустимі і достатні докази, що даний лист отриманий державним реєстратором неправомірно в матеріалах справи відсутні та скаржником не подані.

Посилання позивача, що державний реєстратор неправомірно зареєстровані обтяження заднім числом - 19.09.2018. Однак згідно із частиною 9 статті 18 Закону № 1952-IV датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав. Оскільки заява про реєстрацію обмежень надійшла 19.09.2018, то саме ця дата мала вважатись датою і часом державної реєстрації прав.

Доводи скаржника щодо «некоректного пошуку в Державному реєстрі прав відомостей про суб'єкта права власності, із роздрукуванням відповідних завідомо недостовірних «Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно....» від 20.09.2017р., державним реєстратором здійснено перед прийняттям всіх чотирьох оскаржених нею рішень від 20.09.2017» є необґрунтованими та такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку він вважає такою, що є вірною.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення державного реєстратора винесені на підставі та в межах повноважень передбачених законодавством України, а суду не подано доказів протиправних дій державного реєстратора. А посилання скаржника на «скоєння кримінального правопорушення, оскільки вище згадана «Інформація» була сформована із завідомо недостовірною інформацією внаслідок навмисного введення державним реєстратором» є безпідставними, оскільки згідно частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, в рамках розгляду кримінальних справ не встановлювались такі дії державного реєстратора, такі підстави не підтверджені доказами звернення позивачки до відповідних органів та прийняття процесуальних рішень в межах кримінального провадження.

Щодо посилання скаржника на недоліки при оформленні матеріалів реєстраційних справ, зокрема щодо реєстраційних номерів об'єктів нерухомого майна, найменувань заявника, юридичних осіб, реєстрації у спеціальному розділі, реєстрації без реєстраційного номеру облікової картки платника податків суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.09.2017, якою накладено арешт на майно шляхом заборони на його відчуження підлягає негайному виконанню. На її виконання державним реєстратором вчинено дії згідно Закону № 1952-IV, а саме, прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження, арешт нерухомого майна.

Рішення реєстратора прийняті на підставі заяви слідчого Тернопільського ВП ГУНП у Тернопільській області Яцюченко О.А., на підставі клопотання якого і винесено слідчим суддею вказану ухвалу про арешт майна. Крім цього, в процесі вчинення реєстраційних дій реєстратором на виконання вимог Закону № 1952-IV отримано від Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області належним чином завірену копію даної ухвали від 18.09.2017.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Колегія суддів дійшла висновку, що реєстратор правомірно виніс рішення про реєстрацію обтяження, а недоліки при оформленні матеріалів реєстраційної справи не можуть бути окремою підставою для визнання оспорених рішень протиправними та їх скасування, оскільки було подано до державного реєстратора Мартиняк Анастасії Володимирівни ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.09.2017, яка набрало законної сили, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі у відповідності матеріальному та процесуальному законодавству. Мотивація та докази, які були подані до апеляційного суду та наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстави для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року у справі №819/563/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 01.02.2019