Справа № 826/20213/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2019 року № 826/20213/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текспро ЛТД»

до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Текспро ЛТД» (далі - позивач, ТОВ «Текспро ЛТД») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, Митниця) про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 09.09.2016 №КТ-990-2016, №КТ-991-2016. Крім того, позивачем було заявлено клопотання про призначення судової експертизи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем як декларантом код товару було зазначено правильно, сумніви митного органу не є достатнім обґрунтуванням для самостійного визначення контролюючим органом коду товару, відповідач не довів вчинення декларантом (позивачем) дій, умисно направлених на неправомірне зменшення розміру митних платежів тому відсутній склад адміністративного правопорушення у її діях як декларанта товару. Позивачем було надано всі необхідні документи, які підтверджували коди товару та правильність їх класифікації згідно УКТЗЕД. Тому на думку позивача незрозумілим та законодавчо необґрунтованими є підстави для взяття проб і зразків вказаних товарів для залучення Львівського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС як спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення, а отже і для винесення рішення відповідача, що оскаржується. Також позивач не погоджується з результатами фізико-хімічного та фізичного досліджень проб товару «паливо дизельне ЕN 509, клас С», проведеного Львівським відділом з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС, оскільки вважає, що проведений аналіз та його результати стосовно фактичних показників фізико-хімічного складу проб товару на вміст сірки, викладені у висновках, є сумнівними, не відповідають інформації, вказаній заводом-виробником у товаросупровідних документах, а тому не може бути однозначною підставою для зміни кодів товарів згідно УКТЗЕД, що заявлені у митних деклараціях №903040000/2016/001743 та №903040000/2016/001786. Крім того, проби товару, що був заявлений до митного оформлення за митною декларацією №903040000/2016/001743, були відібрані без присутності декларанта (позивача) та/або уповноважених ним осіб, тому позивач не може стверджувати, що відбір здійснювався з дотриманням вимог ДСТУ 4488:2005 «Нафта і нафтопродукти. Методи відбирання проб». Отже, враховуючи порушення з боку відповідача норм чинного законодавства при прийнятті рішень про визначення коду товару від 09.09.2016 №КТ-990-2016 та №КТ-991-2016, зокрема статті 69 Митного кодексу України та Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, а також суперечливість висновків Львівського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС №177 та №178 від 05.08.2016 в частині фізико-хімічного дослідження складу товару на вміст сірки та фракційного складу товару паливо дизельне ЕN 509, на підставі якого були прийняті відповідачем рішення, що оскаржуються, позивач вважає дані рішення протиправним та такими, що підлягають скасуванню.

У своїх додаткових поясненнях до позовної заяви від 26.06.2017 позивач зазначив, що дослідження проб дизельного палива, заявленого до митного оформлення позивачем, на вміст сірки здійснено експертами СЛЕД ДФС без належного дотримання вимог державних стандартів України та без застосування належних методів дослідження, а тому не можна вважати висновки №177 та №178 від 05.08.2016 такими, що містять точну інформацію про вміст сірки в паливі дизельному ЕN 509, оскільки така неточність вплинула на класифікацію товару згідно УКТЗЕД.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки митниця діяла на підставі та в межах повноважень і у спосіб визначений Конституцією та законами України. На думку відповідача, доводи позивача є необґрунтованими, а оскаржуване рішення правомірним. Крім того, відповідач зазначив, що митна формальність щодо відбору проб була виконана правомірно. Взяття проб та зразків здійснювалося на підставі вмотивованого письмового рішення у відповідності до ч.2 ст.356 Митного кодексу України - лист звернення з резолюцією (рішенням) начальника поста відповідно до наказу №64 ЕМ ДФС (п.20 Переліку питань, що підлягають розгляду, з прийняттям відповідного рішення на рівні начальників митних постів (заступників), де уповноважено начальників (заступників) приймати рішення про відбір проб товару.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016 відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено у судовому засіданні клопотання про призначення судової експертизи; зобов'язано відповідача надати письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності з приводу яких подано позов; закінчено підготовче провадження та призначено справу №826/20213/16 до судового розгляду у судовому засіданні.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 № 4766 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи № 826/20213/16 та вказану справу 17.10.2017 передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2017 прийнято до провадження адміністративну справу №826/20213/16, зобов'язано учасників процесу подати до канцелярії суду до 05.12.2017 всі наявні документи та пояснення, які, на думку учасників процесу, мають значення для розгляду даної справи, крім тих, що вже наявні в матеріалах справи, а також призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши представника позивача і представника відповідача, що з'явились у судове засідання, наявними матеріалами справи, які дають змогу здійснити оцінку правомірності взаємовідносин сторін, у зв'язку з відсутністю потреби заслуховувати свідків чи експерта, суд на підставі частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ТЕКСПРО ЛТД» та компанією MOL Hungarian Oil & Gas Public Limited Company, Угорщина, було укладено зовнішньоекономічний рамковий договір №GGFT/SК/FТ/02/16, згідно даного договору та доповнень до нього ТОВ «ТЕКСПРО ЛТД» купує у продавця продукцію його виробництва, зокрема дизель, без вмісту сірки ЕN 509 (МSZ ЕN 509), код 27101943, специфікація якості ID: MOL_0611_011_N/A/T).

Також, між ТОВ «ТЕКСПРО ЛТД» та компанією MOL Hungarian Oil & Gas Public Limited Company, Угорщина, була укладена додаткова угода No, 8 до Рамкового договору №GGFT/SК/FТ/02/16.

Крім того, позивачем було укладено договір №15/01-ТПЛ від 15.01.2016 з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на митно-брокерське обслуговування.

26.07.2016 митим брокером позивача з метою митного оформлення партії палива дизельного ЕN 509, яке надійшло на територію України у рамках виконання умов вищевказаного договору, було подано до Енергетичної митниці ДФС митну декларацію (ІМ40ДЕ) №903040000/2016/001743 та пакет документів передбачений чинним законодавством.

Також 29.07.2016 митим брокером позивача, з метою митного оформлення наступної партії палива дизельного ЕN 509, було подано до Енергетичної митниці ДФС митну декларацію (ІМ40ДЕ) №903040000/2016/001786 та пакет документів передбачений чинним законодавством.

В даних митних деклараціях на підставі вищевказаних документів та відповідно до вмісту сірки, вказаного виробником, заявлено товар за кодом згідно УКТЗЕД - і дистиляти, газойлі: для інших цілей: із вмістом сірки не більш як 0,001 мас.%:

У митній декларації №903040000/2016/001743 заявлено товар - важкі дистиляти, газойлі: паливо дизельне із вмістом сірки 0,00069; ЕN 509 (МSZ ЕN 509), клас С.

У митній декларації №903040000/2016/001786 заявлено товар - важкі дистиляти, паливо дизельне із вмістом сірки 0,00077; ЕN 509 (МSZ ЕN 509), клас С.

З вказаних поставок відповідачем було відібрано проби (зразки) товару, про що було складено акт від 27.07.2016 про взяття проб (зразків) товарів, згідно якого метою взяття проб (зразків) товарів: ідентифікація товару з метою, встановлення фракційного складу, відсоткового вмісту сірки, визначених для кваліфікації, шляхом проведення дослідження у спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС. З акту вбачається, що даний акт було складено у присутності представника: директор ТОВ «ТЕКСПРО ЛТД» Кизько Т.М.

Дані зразки були направлені на дослідження до Львівського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціальної лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС.

Однак, позивач стверджує, що таке рішення не було доведено до відома митного брокера позивача або до будь-кого з працівників чи керівництва позивача, тому мотиви відбору проб товарів позивачу не відомі.

У відповідності до п. 2 ст. 356 Митного кодексу України взяття зразків товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

В результаті дослідження відібраних зразків 05.08.2016 Львівським відділом з питань експертизи та досліджень Спеціальною лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС (СЛЕД ДФС) було надано відповідні висновки:

- №177 до митної декларації №903040000/2016/001743, відповідно до якого у досліджуваному зразку вміст сірки складає 0,0265 мас.%, що не відповідає декларованим показникам - 0,00069 мас.%. Також результати дослідження фракційного складу товару не відповідають заявленим даним.

- №178 до митної декларації №903040000/2016/001786, відповідно до кого у досліджуваному зразку вміст сірки складає 0,0151 мас.%, що також не відповідає декларованим показникам 0,00077 мас.%. Також результати дослідження фракційного складу товару не відповідають заявленим даним.

За наслідками проведеного дослідження Львівським відділом з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС 09.09.2016 відповідачем було прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-990-2016 та №КТ-991-2016, якими було змінено коди товарів згідно УКТЗЕД з на - важкі дистиляти: газойлі: для інших цілей: із вмістом сірки більш як 0,002 мас.%, але не більш як 0,1 мас.%: інші. Ставка акцизного податку дизельного палива за кодом становить 125,5 EUR за тис. л замість 95 EUR за тис. л, яка передбачена при ввезенні товару за кодом .

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідачів, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами частини першої статті 257 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з частинами першою, п'ятою, шостою, дев'ятою статті 264 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач при митному оформленні товару вказав у митній декларації саме ті характеристики товару, а також той код товарної позиції (2710 19 43), який був зазначений виробником та експортером товару в усіх товаросупровідних документах, що додавались до митної декларації, а також ті дані, які були вказані в експортній декларації країни експортера ввезеного товару.

За правилами частини першої статті 337 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397; далі - Порядок), контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз). Дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами (частини перша, друга статті 357 Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності класифікації декларантом товарів та обчислення митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.

З огляду на правову рівність учасників процедур митного контролю експертні установи, призначені декларантом не можуть мати інші права та завдання, ніж експертні установи, призначені органом доходів і зборів.

Отже, завданням митної експертизи (незалежно від того, якою установою вона проводиться) є з'ясування обставин, що мають значення для визначення коду товару, і вона не може підміняти власне правозастосування, тобто прийняття рішення про визначення коду товарів за УКТ ЗЕД.

Частиною восьмою статті 357 цього Кодексу передбачено, що за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Правові та організаційні засади стандартизації в Україні встановлено Законом України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 №1315-VII, який спрямований на забезпечення формування та реалізації державної політики у відповідній сфері.

Згідно зі статтею 3 цього Закону законодавство України у сфері стандартизації складається з цього Закону, чинних міжнародних договорів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 1 Закону України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 № 1315-VII національний стандарт - це стандарт, прийнятий національним органом стандартизації та доступний для широкого кола користувачів.

При цьому частиною четвертою статті 17 Закону України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 №1315-VII передбачено, що у разі прийняття європейського стандарту як національного забезпечується ідентичність національного стандарту відповідному європейському стандарту. З дня набрання чинності національним стандартом, що є ідентичним європейському стандарту, повинен бути скасований національний стандарт, положення якого суперечать положенням відповідного національного стандарту, що є ідентичним європейському стандарту.

Львівським відділом з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС у висновках №177 та №178 від 05.08.2016 в частині фізико-хімічного дослідження складу товару на вміст сірки та фракційного складу товару паливо дизельне ЕN 509 вказує на визначення вмісту сірки рентгенофлуоресцентним методом за ДСТУ ISO 20847:2009 «Нафтопродукти. Визначення вмісту сірки в автомобільному пальному методом рентгенофлуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями (ISO 20847:2004, IDT)».

Проте даний стандарт, як зазначено в Таблиці 1 ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови» застосовується для дизельного палива з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот не більше 5%.

Позивач стверджує, що заявив у митних деклараціях №903040000/2016/001743 та №903040000/2016/001786 на підставі супровідних документів дизельне паливо без вмісту вказаних метилових/етилових естерів жирних кислот.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.05.2012 № 633 введено в дію національний стандарт ДСТУ EN ISO 20884:2012 Нафтопродукти. Метод визначення вмісту сірки в автомобільних паливах рентгенофлуоресцентною спектрометрією з дисперсією за довжиною хвилі (EN ISO 20884:2011, IDT) і визначає лабораторний метод визначення вмісту сірки в автомобільних паливах рентгено-флуоресцентною спектрометрією з дисперсією за довжиною хвилі.

Для визначення вмісту сірки у такому дизельному паливі, як зазначено в ДСТУ 7688:2015, метод контролю застосовується згідно ДСТУ EN ISO 20884:2012 «Нафтопродукти. Метод визначення вмісту сірки в автомобільних паливах рентгенофлуоресцентною спектрометрією з дисперсією за довжиною хвилі (EN ISO 20884:2011, IDT)».

Однак, із вказаних висновків СЛЕД ДФС, експерти не здійснювали перевірку проб дизельного палива на вміст метилових/етилових естерів жирних кислот.

Крім того, ДСТУ ISO 20847:2009, який застосували експерти при дослідженні проб товару Позивача, установлює метод визначення вмісту сірки в межах від 30 мг/кг до 500 мг/кг в автомобільних бензинах методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями, охоплюючи такі, що містять масових часток кисню до 2,7 % та дизельного пального із вмістом метилових естерів жирних кислот (МЕЖК) об'ємних часток до 5 %.

Натомість ДСТУ EN ISO 20884:2012, цей стандарт установлює метод визначення вмісту сірки рентгено-флуоресцентною спектро метрією з дисперсією за довжиною хвилі (WDXRF) в рідких гомогенних автомобільних паливах у межах від 5 мг/кг до 500 мг/кг, у яких вміст кисню не перевищує 3,7 % (мас.). До таких продуктів належать дизельні палива, що містять до 10 % (об.) метилових естерів жирних кислот (МЕЖК), та автомобільні бензини, що містять не більше ніж 10 % (об.) етанолу.

Як вбачається з матеріалів справи та документів, які були подані позивачем до митного оформлення, заявлений вміст сірки складає 7,7 мг/кг га 6,9 мг/кг, тобто не підпадає під межі методу, зазначеного в ДСТУ ISO 20847:2009.

Отже, дослідження проб дизельного палива, заявленого до митного оформлення Позивачем, на вміст сірки здійснено експертами СЛЕД ДФС без належного дотримання вимог державних стандартів України та без застосування належних методів дослідження, а тому не можна вважати висновки №177 та №178 від 05.08.2016 такими, що містять точну інформацію про вміст сірки в паливі дизельному ЕN 509.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 11.12.2018 (справа № 826/10913/16), від 04.04.2018 (справа 818/297/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо самостійного визначення коду товару, оскільки проведене експертне дослідження не спростовує правильності визначення декларантом коду товару та не містить жодних тверджень, які б надавали право митному органу самостійно визначити інший код УКТ ЗЕД.

Відтак, суд дійшов висновку про безпідставність винесення митним органом рішення про визначення коду товару від 09.09.2016 №КТ-990-2016 та №КТ-991-2016.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Текспро ЛТД» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визначення коду товару від 09.09.2016 №КТ-990-2016 та №КТ-991-2016.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Текспро ЛТД» (, адреса: 89600, Закарпатська обл., м, Мукачево, вул. Парканія, б. 4) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривня 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України (, адреса: 04215 м. Київ. вул. Світлицького, 28-А).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська