Справа № 804/1317/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/1317/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року

у справі №804/1317/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс"

до Дніпропетровської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

"20" лютого 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA1100040/2018/900009/1 від 06 лютого 2018 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці ДФС №UA1100040/2018/00002 від 06 лютого 2018 року..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача не було жодних законних підстав визначати митну вартість за іншим методом, ніж за методом вартості операції, що був заявлений позивачем у ВМД №110040/2018/000865 від 05.02.2018 року. Подані ним Дніпропетровській митниці для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість документи не містили в собі розбіжності, та не мали наявних ознак підробки, навпаки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари. На думку позивача, всі зауваження відповідача не свідчать про дійсну наявність розбіжностей і не доводять наявність підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 р. у справі № 804/1317/18 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - відмовлено.

Судом встановлено, що з метою митного оформлення товару, позивачем до митного контролю подано необхідний пакет документів. Митна вартість визначена позивачем за ціною договору. Під час митного контролю виявлено, що документи, які містять числові значення складових митної вартості містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена. Відповідачем запропоновано декларанту подати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Позивачем зазначено про неможливість надання додаткових документів. Внаслідок чого відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару (митна вартість товару визначена резервним методом). Дослідивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що у відповідача були ґрунтовні сумніви щодо правильності визначення декларантом заявленої митної вартості товару, вимога про надання податкових документів не виконана, розбіжності не усунено, а отже прийняте митним органом рішення є обґрунтованим та правомірним.

Наведене обумовило прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 р. у справі № 804/1317/18, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що позивачем надано всі документи, що підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару. В свою чергу спірне рішення не містить посилання на наявність в документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність частини відомостей.

Під час апеляційного перегляду справи представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 05.02.2018 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару: "Дівін" в асортименті: три роки "ADJARI" - 214 ящ. - 2560 пл. по 0,25 л; п`ять років "ADJARI" - 2917 ящ. 35000 пл. по 0,25 л"

Даний товар ввезений на митну територію України на підставі додатку №1 договору поставки алкогольної продукції №1 від 02.01.18, укладеного між ІМ "EURO-ALCO" SRL (СП "EURO-ALCO" Товариство з обмеженою відповідальністю, Молдова) - продавець, та ТОВ "Атлантіс" на умовах поставки FCA Правил Інкотермс 2010 та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №UA110040/2018/00865.

Митна вартість товару бзаявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ1 за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України. Середня митна вартість товарів склала 6,3132 дол. США/ літр чистого 100% спирту.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав наступні документи: договір поставки алкогольної продукції № 1 від 02.01.2018 року; додаток № 1 від 02.01.2018 до договору поставки № 1; інвойс від 25.01.2018 № 16; платіжне доручення від 16.01.2018 №6; автотранспортна накладна (CMR) №593878 від 30.01.2018; договір транспортно-експедиційних послуг від 01.06.2016 № 0106/16; заявка від 26.01.2018 б/н на надання транспортно-експедиційних послуг до договору від 01.06.2016 № 0106/16; рахунок-фактура від 30.01.2018 № 246 на оплату транспортних послуг; довідка про експедиційно-транспортні витрати від 30.01.2018 б/н; митна декларація країни експорту від 30.01.2018 №2070/2018/6245.

За результатами контролю автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 05.02.2018 № UA110040/2018/00865 встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пунктів 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- виписку з бухгалтерської документації.

Листом від 05.02.2018 №98/02, копія якого міститься в матеріалах справи, позивач повідомив митницю про неможливість надати додаткові документи.

Так, 06.02.2018 року Дніпропетровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № 1100040/2018/90009/1. Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ - резервний метод, скоригована до рівня ЕМД №№ UA500060/ від 04.12.17, UA110040/2017/007501 від 26.12.2017, UA110040/2018/000299 від 18.01.2018- дівін "Аджарі" - 3 роки 7,75 дол. США/літр чистого 100% спирту, дівін "Аджарі" - 5 років 8,2 дол. США/літр чистого 100% спирту. Скоригована середня митна вартість товару складає 8,1693 дол. США за літр чистого 100% спирту.

Дніпропетровською митницею 06.02.2018р. видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110040/2018/00002., в якій зазначено, що неможливість використання вибраного декларантом методу визначення митної вартості товару №1, винесено рішення щодо коригування митної вартості від 06.02.2018р. № 1100040/2018/90009/1, митну вартість скориговано товар №1 - 8,1693дол.США/літр чистого 100% спирту. Також зазначено про необхідність подання нової митної декларації з митною вартістю відповідно до Рішення про визначення митної вартості товару №1 від 06.02.2018р. № 1100040/2018/90009/1.

Не погодившись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду.

Дослідивши встановлені по справі обставини, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Аналіз наведених норм свідчить, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значаться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.

Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому згідно з п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Таким чином, наведені правові норми в їх сукупності свідчать, що для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за визначеним декларантом методом, у спірному випадку за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами формально-логічного контролю автоматизованою системою аналізу ризиків за електронною митною декларацією від 05.02.2018 № UA110040/2018/00865 згенеровано, обов'язкові форми митного контролю 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів". Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.

В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

02 січня 2018 року між позивачем ТОВ "Атлантіс" (покупець) та IM "Euro-Alco" SRL Республіка Молдова (продавець) укладено договір поставки алкогольної продукції №1 від 02.01.2018. Умовами даного договору передбачено оплатне передання та виготовлення продавцем у власність покупця алкогольної продукції згідно умов договору (п. 1.1. Договору). Пунктом 1.2, 2.1., 3.1. Договору визначено, що сторони погодили найменування, асортимент, кількість, ціну товару та умови поставки, відповідно до Специфікації (додатку до договору № 1) на загальну вартість товару 345 260,00 USD.

Відповідно до п. 2.3.1. Договору поставки №1, ТОВ "Атлантіс" сплачено 20% від вартості товару за Специфікацією №1 у розмірі 69 052,00 USD, що підтверджуються платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №6 від 16.01.2018.

Згідно Інвойсу від 25.01.2018 року №16 до Договору поставки №1, ТОВ "Атлантіс" ввезено на митну територію алкогольну продукцію (дівін три та п`ять років "ADJARI" в загальній кількості 37560 пляшок (0,25 л., 40% спирту).

Так, згідно п.1.2 договору поставки від 02.01.2018 №1, найменування, асортимент і кількість товару, а також строки поставки товару узгоджуються сторонами з урахування потреби покупця у заявках на виробництво та відвантаження продукції, що підписуються належним чином уповноваженими представниками обох сторін за формою, узгодженій сторонами.

Пунктом 3.2 договору поставки передбачено, що строки поставки товару узгоджуються сторонами у заявках на виробництво та відвантаження продукції, що підписуються належним чином уповноваженими представниками обох сторін.

Тоді як, заявки на виробництво та відвантаження продукції не надані до митного оформлення.

Необхідність надання цих заявок обумовлена розбіжностями обов`язкових документах, поданих до митного оформлення, - додатку №1(специфікації) до Договору поставки та інвойсом, зокрема в асортименті та найменуванні товару.

Так, згідно Додатку №1 (специфікації) передбачено постачання десяти видів алкогольної продукції, в тому числі: коньяк ординарний "три зірочки "Жан-Жак" у пляшках місткістю по 0,5 л та 0,25 л, коньяк ординарний "чотири зірочки "Жан-Жак" у пляшках місткістю по 0,5 л та 0,25 л, коньяк ординарний "п`ять зірочок "Жан-Жак" у пляшках місткістю по 0,5 л та 0,25 л, коньяк ординарний "три зірочки "ADJARI" у пляшках місткістю по 0,5 л та 0,25 л, коньяк ординарний "п`ять зірочок "ADJARI" у пляшках місткістю по 0,5 л та 0,25 л.

Зважаючи на те, що в інвойсі від 25.01.2018 № 16 зазначений товар "дівін "три роки "ADJARI" та "дівін "п`ять років "ADJARI", декларантом не в повному обсязі надано до митного оформлення документи, які стосуються оцінюваного товару.

Скаржник помилково посилається на лист Продавця (компанії ІМ "EURO-ALCO" SRL) від 19.02.018 № 19/02 та лист ПАТ "Перший Український міжнародний банк" від 29.03.2018 № КНО-09.1.9.2/212 як на документи, що підтверджують проведення оплати за оцінювану партію товару, проте суд погоджується з доводами митного органу, та зазначає що вказані листи не можуть бути прийняті в якості банківських платіжних документів, інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару у розумінні пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 МК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ці листи складені пізніше дати здійснення митного оформлення та не могли бути враховані посадовою особою митниці під час прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Відповідно до п. 2.4 Договору поставки оплата товару здійснюється наступним чином: 20% від суми кожної окремої партії товару на протязі 2 календарних днів з моменту узгодження заявки на виробництво та відвантаження продукції, 80% від суми кожної окремої партії товару не пізніше 2 календарних днів до дати відвантаження продукції.

До митного оформлення надано платіжне доручення від 16.01.2018 №6 на суму 69 052,00 доларів США. При цьому у графі "Призначення платежу" вказано, як передплата за контрактом №1 від 02.01.2018 .

Згідно графи 22 ЕМД № UA110040/2018/000865 та інвойсу від 25.01.2018 №16 загальна вартість оцінюваної партії товару складає 23210,40 доларів США.

Враховуючи умови оплати, вказані у пункті 2.4.1 Договору поставки, вартість оцінюваної партії товару не співпадає із сумою предоплати, що вказана в платіжному дорученні від 16.01.2018 №6.

Відповідно до пункту 2.3 Договору поставки загальна сума договору складається з сумарної вартості усієї кількості поставленого у відповідності до умов цього договору, яка зафіксована сторонами у товаросупровідних документах на товар.

Згідно пунктів 4,5 частини 2 статті 53 Митного кодексу України документи, що підтверджують вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, а також платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Так, у платіжному доручені від 16.01.2018 №6 відсутнє посилання на додаток (специфікацію) та інвойс, що унеможливлює його ідентифікацію з оцінюваною партією товару.

Крім того, відповідно до п.6.2 Договору поставки при прострочені оплати, продавець вправі вимагати від покупця оплату неустойки у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару за кожен день прострочки.

З огляду на те, що до митного оформлення декларантом не надана Заявка на виробництво та відвантаження продукції та невідома дата її узгодження, неможливо визначити, чи своєчасно проведена передоплата за товар.

Тобто, відсутність документів, що підтверджують здійснення Покупцем всіх платежів на користь Продавця, унеможливлюють підтвердження числового значення митної вартості імпортованих товарів.

Посилання скаржника на положення Додаткової угоди № 2 від 06.02.2018 до договору поставки № 1 від 02.01.2018 р., якою вносяться зміни до умов договору на виробництво та продукції щодо вартості, строків і інших умов поставки, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що доказів надання вищевказаного документу до митного органу під час процедури митного оформлення позивачем не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що митний орган мав обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Разом з тим, позивачем не надано жодних додаткових документів у відповідь на пропозицію митного органу.

За таких обставин, враховуючи результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за МД №110040/2018/000865 від 05.02.2018 року, невідповідність заявленого рівня митної вартості поняттю "дійсної вартості" згідно ГАТТ, ненадання документів згідно сформованого переліку, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не міг бути застосований відповідно до ч. 6 ст. 54, ч.2. ст.58 МК України.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Порядок застосування резервного методу визначає стаття 64 МК України.

Так, згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

За результатом контролю співставлення, в інформаційних ресурсах митних органів встановлено наявність інформації про митне оформлення товару, подібного оцінюваному товару, а саме скоригована до рівня ЕМД №№ UA500060/ від 04.12.17, UA110040/2017/007501 від 26.12.2017, UA110040/2018/000299 від 18.01.2018- дівін "Аджарі" - 3 роки 7,75 дол. США/літр чистого 100% спирту, дівін "Аджарі" - 5 років 8,2 дол. США/літр чистого 100% спирту. Скоригована середня митна вартість товару складає 8,1693 дол. США за літр чистого 100% спирту.

Доставка товару відбувалась на умовах FCA, тобто продавець здійснює передачу товару перевізнику чи іншій особі, вказаної покупцем, в обумовлене місце. Та зобов`язується завантажити товар на транспортний засіб перевізника.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначені митної вартості до ціни, що була фактично сплачена додаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що у митниці відсутні були підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товарів.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 р. у справі № 804/1317/18 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 р. у справі № 804/1317/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко