Справа № 500/2860/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2860/18

31 січня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1Ю.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в розмірі 88% від цієї винагороди;

- зобовязати відповідача провести з 01 січня 2018 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 31011,20 грн., без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов'язати відповідача надалі, при зміні складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% від зміненої суддівської винагороди, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.12.2016 він звільнений з посади судді Апеляційного суду Тернопільської області, у зв'язку з виходом у відставку та з 17.12.2016 року отримує довічне грошове утримання у розмірі 88% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, призначене відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Законом України Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018 № 2415-VIII внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року, як розрахункової величини.

Посилаючись на вказані зміни в законодавстві, позивач 14.08.2018 та 25.10.2018 (повторно) звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку зі зміною розміру складової суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Однак листом № 382/І-11 від 08.11.2018 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 28.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.01.2019 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Законом України Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018 № 2415-VIII внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року, як розрахункової величини. Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

В судове засідання позивач не прибув, проте подав до суду заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, подав до суду заяву про розгляд даної справи в письмовому провадженні. Проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні.

У відповідності до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), учасник справи має право заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Суд встановив, що у зв'язку з поданням заяви про відставку, Рішенням ОСОБА_2 правосуддя № 3484/0/15-16 від 08.12.2016, позивача - ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Апеляційного суду Тернопільської області і наказом голови цього суду №261-к від 16.12.2016 відраховано зі штату суду.

На час звільнення, стаж позивача на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становив 24 роки 1 місяць 2 дні.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 04 серпня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1, дії Тернопільського об'єднаного управління ПФУ при проведенні розрахунку мого щомісячного довічного грошового утримання визнано протиправними та зобов'язано управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 88% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утриманні судді у повній сукупності: половину навчання половину навчання у Львівському вищому військово-політичному училищі, яке тривало з 01 серпня 1987 року по 28 червня 1991 року і становить 1 рік 11 місяців 14 днів; роботу стажистом ТВО слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону, яка тривала з 17 жовтня 1994 року по 31 грудня 1994 року, з 11 січня 1995 року по 15 грудня 1995 року, з18 грудня 1995 року по 10 червня 1996 року, з 11 червня 1996 року по 24 вересня 1996 року і в загальному становить 1 рік 10 місяців 28 днів; роботу на посадах слідчого, помічника військового прокурора Тернопільського гарнізону з 25 вересня 1996 року по 20 січня 1999 року і становить 2 роки 3 місяці 27 днів; роботу в органах прокуратури Тернопільської області з 21 січня 1999 року по 05 грудня 2003 року і становить 4 роки 10 місяців 15 днів; роботу на посадах судді Тернопільського міського суду, Тернопільського міськрайонного суду з 08 грудня 2003 року по 20 січня 2011 року та роботи на посаді судді апеляційного суду Тернопільської області з 21 січня 2011 року по 08 грудня 2016 року і становить 13 років 1 день, а в загальному зарахувати до стажу роботи судці, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді - 24 роки 1 місяць 2 дні, з суми 28 160,00 гривень без обмеження граничного розміру виплати, з 17 грудня 2016 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 року (справа №876/8911/17), апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишено без задоволення, а вищевказану постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2017 року у справі № 607/8583/17, без змін.

За результатами розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, 30 жовтня 2017 року ухвалено відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Тернопільського об'єднаного правління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані матеріали повернути.

З урахуванням вищевказаних судових рішень, Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, з 17 грудня 2016 року ОСОБА_1, здійснюється виплата довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88% грошового утримання судді працюючого на відповідній посаді, з суми 28160,00 грн.

Згідно довідки Апеляційного суду Тернопільської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 5056/18 від 14 серпня 2018 року суддівська винагорода складає 31011,20 грн. грн., у тому числі: посадовий оклад 19382,00 грн. та доплата за вислугу років 11629,20 грн.

У звязку із зміною розміру суддівської винагороди суддів, 14.08.2018 позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного Управління ПФУ Тернопільської області із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки відповідач тривалий час не повідомляв позивача про прийняте рішення за заявою від 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся 25.10.2018 року повторно із вказаною заявою.

За результатами розгляду повторного звернення позивача, відповідач листом №382/І-11 від 08.11.2018 відмовив ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Свою відмову відповідач мотивував тим, що відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Законом України Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018 № 2415-VIII внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року, як розрахункової величини. Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Вказав, що з врахуванням вищенаведеного, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу проведено з 1 серпня 2018 року.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин четвертої, пятої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до підпункту 6 пункту 6 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2415-VIII внесено зміни в абзаці другому пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Таким чином, суд дійшов висновку, що дію зазначеного Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно - правовим актом, а саме: з 01.01.2017, а тому посилання відповідача щодо норм статті 58 Конституції України, в частині положень про дію закону в часі є безпідставними.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VIII з 01 січня 2017 року визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600,00 гривень.

Водночас, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII визначено з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є обставиною, що обумовлює необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Посилання відповідача на пункт 4 розділу ІІ Порядку № 3-1 є хибним, оскільки зазначений пункт визначає період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок. Суд звертає увагу на те, що дата з якої у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку не є тотожнім поняттям з датою з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з суми 31011,20 грн., виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надалі, при зміні складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% від зміненої суддівської винагороди, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, суд вказує, на те, що перерахунок щомісячного довічного утримання, у разі зміни в майбутньому складових винагороди, проводиться на підставі нової заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідки про суддівську винагороду, тому, в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. Крім цього, суд не може захищати (відновлювати) права та інтереси особи, які станом на час розгляду справи не порушені суб'єктом владних повноважень, і невідомо чи будуть порушені в майбутньому.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. Це підтверджується квитанцією №34 від 26.12.2018, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у зв'язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в розмірі 88% від цієї винагороди.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести ОСОБА_1 - судді у відставці, з 01 січня 2018 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з суми 31011,20 грн., без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача надалі здійснювати такий перерахунок - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.