Справа № 822/1691/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1691/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

22 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Калужської Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2018 року позивач ПП ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 24.04.2018.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.09.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги в повному обсязі та просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши, суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, приватний підприємець ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 11.06.2001.

На виконання наказу ГУ ДФС в області від 10.04.2018 №1204 "Про проведення фактичної перевірки", проведено фактичну перевірку з питань додержання позивачем вимог Закону України №481/95- ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт № 0068/22-01-40-01/ від 12 квітня 2018 року, яким встановлено порушення статті 15 Закону України №481/95- ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме реалізація алкогольного напою (пиво) без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Позивачем було подано зауваження до акта перевірки, а саме зазначено: позивач заперечує про встановлення порушення згідно протоколу №608276 від 16.08.2017.

На підставі акту перевірки винесено оскаржувані податкове повідомлення - рішення від 24 квітня 2018 року № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано адміністративний штраф в сумі 17000,00 грн. за порушення частини 14 статті 15 Закону України №481/95- ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 1 грн. за порушення п.1,2 ст.3 розділу ІІ Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 608276 від 16.08.2017 встановлено, що в магазині «Продукти» м.Полонне, вул.Юзькова, буд.Б/Н, ОСОБА_5 реалізувала пляшку пива «Проскурівське» 0,5 л з вмістом спирту 5% без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушила правила торгівлі пивом, алкогольними напоями.

Відповідно до постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 06.09.2017 провадження по справі стосовно ОСОБА_5 за ч.1 ст.156 КУпАП закрито в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 19.09.2017.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем в акті перевірки зазначено, що при перевірці використано копію адміністративного протоколу з матеріалами серії ГП № 608276 від 16.08.2017.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_5, місце проживання: АДРЕСА_1, зареєстрована як фізична особа-підприємець. Види діяльності: 52.62.0 роздрібна торгівля з лотків та на ринках.

В судовому засіданні, суду першої інстанції, 29.08.2018 допитано свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що разом зі своїм колегою ОСОБА_7 зайшли в магазин "Продукти", ОСОБА_7 попросив продати йому пиво та видати чек. Продавець пиво продала, однак касового чеку йому не видала. На прохання ОСОБА_7 надати ліценцію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями продавець не надала такої ліценції.

Крім того, в судовому засіданні, суду першої інстанції, 07.09.2018 допитано свідка ОСОБА_7, який пояснив, що зайшов в магазин і запитав продавця чи є в продажі пиво. Продавець відповіла що так і продала його одну пляшку пива «Проскурівське» 0,5 л. Також, свідок пояснив, що розрахувався за пиво і запитав чи продавець може видати чек, однак продавцем чеку не було видано. В подальшому свідок викликав поліцію, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також, в судовому засіданні 07.09.2018 допитано свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що є приватним підприємцем. Також надала пояснення, що в магазин зайшов чоловік з пляшкою пива "Хмельницьке" і запитав її чи в продажі є пиво, на що вона відповідала що пива немає, і вони не продають пиво. Чоловік вийшов, і вже знову зайшов в магазин з жінкою, та сказав свідку, що вона порушила закон, а саме продала пляшку пива без ліцензії та не видала товарний чек.

Крім того, в судовому засіданні 07.09.2018 допитано свідка ОСОБА_4, який пояснив, що ОСОБА_5 є його дружиною та товар, який знаходиться в магазині належить їм на праві спільної сумісної власності. Пояснив, що ОСОБА_5 не працює у вказаному магазині продавцем, а здійснює свою діяльність, як фізична особа-підприємець.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції керувався тим, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності винесення ним оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 24 квітня 2018 року № та № про застосування штрафних санкцій.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено, та в матеріалах справи відсутні докази того, що товар, який знаходився в магазині на момент проведення перевірки не належав ОСОБА_5, як фізичній особі-підприємцю, також не доведено, що ОСОБА_5 вчинила правопорушення не як фізична особа-підприємець, а як продавець у ФОП ОСОБА_4

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №481/95-ВР) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з ст.15-3 Закону 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз.3 ч.2 ст.17 Закону 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ст.15-3 Закону №481/95-ВР передбачають дотримання суб'єктом господарювання відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати алкогольні напої без ліцензії на їх продаж. Правовою підставою для застосування відповідних фінансових санкцій є встановлення факту порушення суб'єктом господарювання вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР, за наявності доказів, які підтверджують сам факт продажу алкогольних напоїв безпосередньо самим суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою. При цьому, приписи статті 15 та 17 Закону №481/95-ВР визначають осіб, які безпосередньо несуть відповідальність за вказане правопорушення - суб'єкти господарювання.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790.

Згідно з п.5 цього Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як зазначалось вище, за результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт № 0068/22-01-40-01/ від 12 квітня 2018 року, яким встановлено порушення статті 15 Закону України №481/95- ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме реалізація алкогольного напою (пиво) без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Позивачем було подано зауваження до акта перевірки, а саме зазначено: позивач заперечує про встановлення порушення згідно протоколу №608276 від 16.08.2017.

На підставі акту перевірки винесено оскаржувані податкове повідомлення - рішення від 24 квітня 2018 року № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано адміністративний штраф в сумі 17000,00 грн. за порушення частини 14 статті 15 Закону України №481/95- ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 1 грн. за порушення п.1,2 ст.3 розділу ІІ Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 608276 від 16.08.2017 встановлено, що в магазині «Продукти» м.Полонне, вул.Юзькова, буд.Б/Н, ОСОБА_5 реалізувала пляшку пива «Проскурівське» 0,5 л з вмістом спирту 5% без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушила правила торгівлі пивом, алкогольними напоями.

Відповідно до постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 06.09.2017 провадження по справі стосовно ОСОБА_5 за ч.1 ст.156 КУпАП закрито в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 19.09.2017.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 не перебуває у трудових відносинах з позивачем, не була уповноважена реалізовувати товар, який належить позивачу. Вказане підтверджено й поясненнями позивача, наданими в суді першої інстанції.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції адміністративний протокол серії ГП №608276 від 16.08.2017 складений на ОСОБА_5

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, на підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, враховуючи, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факту порушення позивачем вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР у частині продажу алкогольних напоїв (пива) без ліцензії, оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 24.04.2018 приймались на підставі протоколу №608276 від 16.08.2017, який містить неточності згідно з постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 06.09.2017, інших доказів матеріали справи не містять, судом як першої та апеляційної інстанції не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності позовних вимог та їх задоволення.

Також, в судовому засіданні 22.01.2019 представник відповідача підтвердила, що ОСОБА_5 згідно з документами (свідоцтвом платника єдиного внеску та іншими) провадить свою діяльність в тому ж місці, що і ОСОБА_4

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В частині апеляційної скарги щодо неврахування показів свідків, колегія суддів зазначає, що покази свідків допитаних в судових засіданнях суду першої інстанції суперечливі, а тому при їх дослідженні суд керувався ст.90 КАС України, згідно якої, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 січня 2019 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.