Справа № 826/8911/15
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 826/8911/15

адміністративне провадження № К/9901/30577/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Гриціва М.І., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.06.2015р. (суддя - Погрібніченко І.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017р. (судді - Кучма А.Ю., Аліменко В.О., Безименна Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський Банк», оформлене наказом №61 від 29.08.2014р., в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу №05/1066-2014 від 20.05.2014р. та банківського рахунку №49067 від 20.05.2014р., укладених між ним та ПАТ «Старокиївський Банк»;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» (далі - Уповноважена особам Фонду) подати до Фонду гарантування вкладі фізичних осіб додаткову інформацію про нього, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) включити її до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк» (далі - ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не включення його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позбавило його можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована вкладнику законом. Посилається на відсутність законних підстав для відмови йому у виплаті гарантованої суми коштів за договором банківського вкладу та не включення його до реєстру вкладників.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.06.2015р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017р., позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський Банк», оформлене наказом №61 від 29.08.2014р., в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу №05/1066-2014 від 20.05.2014р. та банківського рахунку №49067 від 20.05.2014р., укладених між позивачем та ПАТ «Старокиївський Банк».

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» подати до Фонду гарантування вкладі фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладі фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач - Уповноважена особа Фонду, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Відповідач в обгрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідачами вжито всіх необхідних заходів щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемних, в тому числі створено Комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів), проведено відповідну перевірку, якою встановлено нікчемність договору банківського вкладу позивача, а також встановлено, що укладення такого договору призвело в подальшому до неплатоспроможності банку, у зв'язку з чим до позивача застосовано відповідні наслідки виявлення нікчемності таких договорів.

Відповідачі вважають, що нікчемним договір банківського вкладу є в силу закону та з моменту його укладення.

Позивач своїм правом подати до суду відзив не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.05.2014р. постановою Правління Національною банку України №276/БТ, з відміткою «банківська таємниця», ПАТ «Старокиївський Банк» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.

20.05.2014р. між позивачем та ПАТ «Старокиївський Банк» укладено договір банківського вкладу №05/1066-2014.

Відповідно до умов пунктів 1.1. та 1.2. цього Договору банк відкриває позивачу вкладний (строковий) рахунок №9302 у гривні, а позивач вносить на цей рахунок грошові кошти в сумі 190000 грн. Датою внесення вкладу є 20.05.2014р., а датою повернення вкладу - 20.06.2014р.

В цей же день 20.05.2014р. між позивачем та ПАТ «Старокиївський Банк» укладено договір банківського рахунку №49067.

Відповідно до умов пункту 1.1. цього Договору банк відкриває позивачу банківський поточний рахунок №9302 у гривні.

20.05.2014р. грошові кошти в сумі 190000 грн внесено на депозитний рахунок позивача №9302 у відділенні №2 ПАТ «Старокиївський Банк», що підтверджується квитанцією №CASH 3, призначення платежу «внесення готівки на депозитний рахунок згідно договору №05/1066-2014 від 20.05.2014р.

Постановою Правління Національною банку України від 17.06.2014р. №365 ПАТ «Старокиївський Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі цієї постанови Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2014р. №50, яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Старокиївський Банк» з ринку, з 18.06.2014р. по 18.09.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в банку Пантіну Любов Олександрівну.

Наказом Уповноваженої особи Фонду від 24.06.2014р. №23 на виконання частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішено провести перевірку договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Старокиївський Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим частиною 2 статті 38 зазначеного закону.

На засіданні Виконавчої дирекції Фонду від 21.08.2014р., оформлене протоколом №182/14, вирішено погодити рішення Уповноваженої особи Фонду про тимчасове обмеження (блокування) виплати грошових коштів за рахунками фізичних осіб - вкладників ПАТ «Старокиївський Банк» та надано вказівку Уповноваженій особі Фонду на звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактами можливого «дроблення» депозитних вкладів фізичних осіб, сума за якими перевищує граничний розмір відшкодувань, здійсненого з метою отримання відшкодування клієнтами за рахунок коштів Фонду.

Так, перевіркою встановлено, що кошти на банківський рахунок позивача надходили внаслідок так званого «перекидання» коштів з рахунків одного і того ж клієнту банку, чий вклад перевищував гарантовану до повернення Фондом суму вкладу. При цьому також встановлено, що вказані договори були укладені з метою створення у майбутньому штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Таким чином грошовий вклад із значною сумою подрібнювався або розподілявся на суми до 200000 грн і такими подрібненими частками фактично перекидався на рахунки інших фізичних осіб з метою отримання гарантованої суми вкладу в розмірі 200000 грн.

На засіданні Комісії з перевірки договорів від 29.08.2014р., призначеної наказом №30-А від 14.07.2014р. та оформленого протоколом №188/14, вирішено надати на затвердження Уповноваженій особі Фонду перелік нікчемних договорів та інших правочинів, виявлених за результатами перевірки.

На підставі зроблених Комісією висновків Уповноваженою особою Фонду прийнято наказ від 29.08.2014р. № 61, яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори) згідно переліку, який додається до наказу.

Згідно витягу із Переліку нікчемних договорів та інших правочинів, який є Додатком до Наказу від 29.08.2014р. №61 значаться договір банківського вкладу позивача від 20.05.2014р. №05/1066-2014 та договір банківського рахунку від 20.05.2014р. №49067.

Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014р. №563 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Старокиївський Банк».

На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду від 17.09.2014р. №92 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський Банк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18.09.2014р. та призначено Пантіну Л.О. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на 1 рік з 18.09.2014р. по 18.09.2015р.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 25.09.2014р. Фонд розпочинає виплати коштів вкладники ПАТ «Старокиївський Банк»; для отримання коштів вкладники з 25.09.2014р. по 04.11.2014р. включно можуть звернутись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Банк «Київська Русь»; виплати гарантованої суми відшкодування буде здійснюватись відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

16.09.2014р. позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою про видачу йому грошових коштів в сумі 192342 грн з його банківського рахунку, розміщеного у ПАТ «Старокиївський Банк».

Листом від 17.09.2014р. №2401/09-02 Уповноваженою особою Фонду повідомлено позивача про те, що у зв'язку із наявністю фактів вчинення працівниками та клієнтами банку дій, спрямованих на неправомірне отримання від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами, прийнято рішення про зупинення відповідних виплат та перерахувань, а також подано заяву до правоохоронних органів про відкриття кримінального провадження за фактом вчинення шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

При цьому позивача повідомлено про те, що правочини, в тому числі договір банківського рахунку від 20.05.2014р. №49067 та договір банківського вкладу від 20.05.2014р. №05/1066-2014, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, які є предметом кримінального провадження, визнано нікчемними відповідно до вимог частин 2 та 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом від 18.11.2014р. №13/2/2-22818 повідомлено Уповноважену особу Фонду про те, що Головним слідчим управлінням МВС України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за фактом зловживання службовими особами ПАТ «Старокиївський Банк» своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків банку, які в 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України.

10.12.2014р. позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою про включення його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом від 12.01.2015р. №1925/09-02 позивача повідомлено про те, що згідно норм діючого законодавства складення та затвердження Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також здійснення виплат та організаційні процеси, пов'язані з виплатами, належить до повноважень Фонду та його Виконавчої дирекції, у зв'язку з чим подану заявником заяву скеровано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судами встановлено, що договір банківського вкладу позивача визнано нікчемним на підставі частини 3 статі 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з чим його не включено до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що при прийнятті рішення про визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів, оформленого наказом від 29.08.2014р. №61, Уповноважена особа Фонду керувалась п. 6 ч. 2 ст. 37 та ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В той же час Уповноваженою особою Фонду не доведено наявності факту причинно-наслідкового зв'язку між правочином, який укладено позивачем та неплатоспроможністю ПАТ «Старокиївський Банк» чи неможливістю виконання у зв'язку з таким правочином зобов'язань перед іншими кредиторами. При цьому належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій з боку інших осіб, на яких вказує Уповноважена особа Фонду до суду останнім надано не було.

При цьому суди виходили з того, що інших підстав для визнання правочину позивача нікчемним згідно переліку, наведеного у частині третій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідачами не зазначено.

Суди дійшли висновку про те, що доказів на підтвердження нікчемності правочину позивача (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) Уповноваженою особою Фонду не наведено, оскільки умови договору банківського вкладу (депозиту) є типовими, та з них не вбачається, які саме пільги або переваги отримав (міг би отримати) позивач.

Крім того, суди виходили з передчасності позовних вимог про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, які фактично заявлені на майбутнє, і на даний час не порушені, додаткова інформація до Переліку вкладників до Фонду на час розгляду справи не надавалась.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів частково погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та ПАТ «Старокиївський Банк» укладено договір банківського вкладу, позивач в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позову.

В свою чергу, така обставина як наявність руху коштів по рахункам інших клієнтів ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», які мали на той час великі вклади, та відповідно до яких в цей час проводились операції по рахункам вкладників, не свідчить про наявність передбачених законом підстав для віднесення правочину позивача до нікчемного.

Крім того, договір банківського вкладу з позивачем укладався до прийняття Національним банком України постанови від 14.08.2014р. №491, якою ПАТ «Старокиївський Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, на загальних умовах, з урахуванням стандартних процентних ставок за таким вкладом, умови цього договору відповідали умовам договору банківського вкладу такого виду.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв'язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, дотримання посадовими особами вимог щодо нерозголошення банківської таємниці, а також наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

В той же час, у постанові від 04.07.2018р. №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання відповідачем нікчемним укладеного з позивачем договору.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним, не можуть бути розглянуті в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню повністю, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним договору банківського вкладу, а справа в цій частині - закриттю.

Керуючись статтями 349, 350, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017р. скасувати.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.06.2015р. скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк», оформлене наказом №6 від 18.11.2014р., в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу №05/1066-2014 та банківського рахунку №49067 від 20.05.2014р., укладених між ПАТ «Старокиївський Банк» та ОСОБА_1, а справу в цій частині закрити.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.11.2017р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

М.І. Гриців

В.М. Кравчук