Справа № 639/6610/18
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/6610/18
Провадження №2-а/639/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_2 з адміністративним позовом до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3, в якому просить визнати незаконними дії відповідача при складенні постанови серії НК №306437 від 08.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за яке на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №306437 від 08.11.2018 року, винесену відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.11.2018 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 306437, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач вважає, що вищевказана постанова є незаконною, безпідставною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а зазначені у постанові обставини вчинення правопорушення не відповідають дійсності. Так, 08.11.2018 року, на 208 км автодороги Київ - Харків - Довжанський позивача зупинив відповідач та повідомив його про те, що він, нібито, порушив пункт 9.8 ПДР України, а саме керував ТЗ, не ввімкнув ближнє світло фар поза межами населеного пункту у світлу пору доби. Однак позивач вказує, що не згоден з висновком відповідача про наявність в його діях складу правопорушення, оскільки правила дорожнього руху він не порушував, а саме не порушував пункт 9.8 ПДР України.Позивач вважає, що відповідач безпідставно звинуватив позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, грубо порушив процедуру та порядок розгляду справи та виніс незаконну постанову.Так, під час розгляду справи у позивача не було з'ясовано, чи згоден він з даним правопорушенням, оспорює він дії поліції чи ні, позивачу навіть не було надано можливості пояснити обставини справи, пред'явлена постанова роз'яснена йому не була, позивачу не були роз'яснені його процесуальні права, які передбачені ст.ст. 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.Крім того співробітник поліції при винесенні постанови не навів жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, а записана відповідачем інформація в постанові про відео з боді-камери, яке, нібито, додається до постанови, взагалі не було надано позивачу для ознайомлення. Крім того взагалі незрозуміло та невідомо з якої саме боді-камери було щось зафіксоване, про яке саме відео йдеться мова і чи було воно зафіксоване взагалі.Більше того, відповідач не встановив та не опитав жодних свідків даної події, які зможуть підтвердити, що позивач не порушував правила дорожнього руху.

У звязку з вищевикладеним позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.11.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

Відповідачем інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3 30.11.2018 року надано на адресу суду відзив на позов ОСОБА_2, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповідь на відзив відповідача інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_2 була надана відповідь на відзив відповідача в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

В судовому засіданні 28.01.2019 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові та відповіді на відзив обставини, вважала надане відповідачем відео неналежним доказом.

Відповідач інспектор роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрал поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі викладених у відзиві обставин.

Дослідивши письмові докази та відео з боді-камери, надане відповідачем до відзиву, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до змісту копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №306437, складеної 08.11.2018 року інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3 відносно водія власника автомобіля «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній, 08.11.2018 року, о 12:00 годині на автодорозі Київ - Харків - Довжанський 208 км, керував ТЗ не ввімкнув ближнє світло фар поза межами населеного пункту у світлу пору доби, чим порушив п.9.8 ПДР України, та чим скоїв адменеітративне правопорушення , передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_2застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн. До постанови додаються: відео з боді-камери ВІ00087(а.с. 9).

Судом, в порядку ст. 220 КАС України досліджено відеозаписи, надані суду на оптичному диску в додаток до відзиву відповідача (а.с.35) з персональних мобільних відео реєстраторів інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3, з яких вбачається, що дійсно 08.11.2018 року відповідачем на автодорозі Київ - Харків - Довжанський був зупинений автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, який рухався без ввімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту у світлу пору доби. Також з відеозапису вбачається, що процедура розгляду справи відповідачем порушена не була, позивачу розяснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та положеннями ст. 63 Конституції України, обмежень користування правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, на які посилається позивач у своєму позові, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено, позивачу було запропоновано у разі необхідності зателефонувати адвокату. При цьому, як вбачається з відео, будь-яких заперечень або клопотань позивач не висловлював. Представник позивача в судовому засіданні також не висловлював зауважень з приводу того, що водій, відображений на відео, автомобіль якого зупинено не є ОСОБА_2 Єдиним зауваженням представника позивача було те, що на відео зафіксовані події, які відбувались не о 12.00 годині, а за кілька хвилин до 12.00 години 08.11.2018 року, що не є суттєвим при доказувані наявності факту таких подій.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122, 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 9.8. ПДР України передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

При цьому, відповідно до п. 31.4. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зокрема, п.31.4.3 ПДР України щодо зовнішніх світлових приладів: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. За вказані порушення передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з диспозиції даної статті вбачається що порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами та порушення водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку становить обєктивну сторону двох самостійних правопорушень, тому твердження позивача та представника позивача про відсутність складу адміністративного правопорушення за обставин, що зазначені в оскаржуваній постанові, є безпідставним та свідчить про неправильне тлумачення змісту норми ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ч.2 ст.77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, на виконання обовязку доказування надав суду відзив на адміністративний позов та докази правомірності прийнятого рішення, зокрема відеозапис обставин події, про наявність зазначеного відео міститься вказівка в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Підпунктом 3.1 пункту ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції та доступ до відеозапису з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції 03.02.2016 № 100, передбачено, що використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції здійснюється на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.05.2015 № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно підпункту 3.3 пункту ІІІ вказаної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) закріплюється з правого боку на форменому одязі працівника патрульної поліції у позиції, яка забезпечує ефективну та якісну відеозйомку.

Відповідно до підпункту 3.3 пункту ІІІ вказаної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

Вказаний у лог-файлі до відеозапису та міститься на самому відеозаписі це ідентифікаційний номер відеокамери, який неможливо редагувати і переміщати. Інспектор патрульної поліції не має до нього доступу та взагалі не міг знати такий номер допоки відеоматеріал, який записано на нагрудний відеореєстратор, не переміщено на носій, який відтворює відеозапис.

Враховуючи викладене вище, а також той факт, що про наявність відео з боді-камери зазначено в оскаржуваній постанові, суд вважає зазначене відео належним та допустимим доказом. Відео складається з двох файлів, де зафіксовано сам факт правопорушення, знятий боді-камерою інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3. Як вбачається з відео, інспектор, поводячись чемно та доброзичливо, зупинила позивача, повідомивши всі необхідні дані та розяснивши передбачені КУпАП та Конституцією України права, провела процедуру розгляду справи з дотриманням необхідних вимог КУпАП та етики поведінки поліцейського. При цьому позивач не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо розгляду справи в іншому місці, щодо участі захисника та інших клопотань.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Таким чином, звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання дій відповідача незаконними, позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав, а належним та ефективним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови.

Разом з тим, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, відсутність в діях відповідача інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3 при складанні оскаржуваної постанови та в тексті складеної постанови таких порушень, що тягнуть скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, подія якого, склад і вина правопорушника повною мірою доведені під час розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 185, 222, 247, 251, 256, 258 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції та доступ до відеозапису з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції 03.02.2016 № 100, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МН №693519, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 19.10.2004 року, ІПН:НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 61039, м. Харків, Профспілковий бульвар, буд. 5, проживає за адресою: 61146, АДРЕСА_1;

Відповідач: інспектор роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрал поліції ОСОБА_3, місцезнаходження: 36008, Полтавська область, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 164.

Повне рішення складено 01.02.2019 року.

Суддя Н.В.Баркова