Справа № 9901/776/18
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2019 року

Київ

справа №9901/776/18

адміністративне провадження №П/9901/776/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Смоковича М.І., Стародуба О.П., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Журіної О.О.,

представників:

позивача - адвоката Волошиновича О.П.,

представника Вищої ради правосуддя - Цуцкірідзе І.Л.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП; Рада), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 07 серпня 2018 року № 2511/0/15-18 про задоволення клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (далі - Спірне рішення).

Ухвалою від 18 вересня 2018 року Верховний Суд відкрив провадження в адміністративній справі за цим адміністративним позовом і призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Тією ж ухвалою суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Із посиланням на положення статті 131 Конституції України (щодо функціонування в Україні такого колегіального, незалежного конституційного органу державної влади та суддівського врядування як ВРП, до повноважень якого, серед іншого, належить право тимчасово відсторонювати суддю від здійснення правосуддя), частину п'яту статті 49 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) про можливість тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя за умов, передбачених цією нормою, статтю 155, частини першу-третю статті 1551 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) про умови, порядок, повноваження й орган, який вправі ухвалювати рішення про відсторонення судді, пункт 1 частини першої статті 62, статті 63, 64, 65 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII), які прописують підстави, порядок і компетенцію ВРП розглядати клопотання Генерального прокурора або його заступника про відсторонення судді від здійснення правосуддя, положення пунктів 19.4, 19.17, 19.20 та інші Регламенту ВРП, затвердженого рішенням Ради від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (далі - Регламент), які деталізують процедуру тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, ОСОБА_3 стверджує про протиправне повторне застосування до неї такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасове відсторонення її як судді від здійснення правосуддя за відсутності для цього підстав та умов, передбачених законом.

Переконує, що попри встановлені Законом № 1798-VIII право ВРП тимчасово відсторонити суддю від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності на строк не більше двох місяців на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника та повноваження продовжити дію цього заходу забезпечення кримінального провадження ще на строк не більше двох місяців, а також обмеження права Генерального прокурора або його заступника повторно звертатися із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням судді до кримінальної відповідальності або із клопотанням про продовження такого строку в межах одного кримінального провадження, ВРП в межах одного кримінального провадження рішенням від 22 травня 2018 року № 1460/0/15-18 задовольнила клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. від 14 травня 2018 року і тимчасово до 11 липня 2018 року відсторонила суддю ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності. Після звернення заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. з клопотанням від 27 червня 2018 року про продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності ВРП своїм рішенням № 2156/0/15-18 від 10 липня 2018 року частково задовольнила його і продовжила строк тимчасового відстрочення судді ОСОБА_3 до 11 серпня 2018 року.

02 серпня 2018 року Генеральний прокурор завернувся з клопотанням продовжити строк тимчасового відсторонення позивачки від здійснення правосуддя з названих раніше причин до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження. Мотиви для продовження строку відсторонення судді від посади у клопотанні прокурора були аналогічні тим, що наводилися в первинному клопотанні про відсторонення і в клопотанні про продовження цього відсторонення. Клопотання про відсторонення від 02 серпня 2018 року було повторним і ВРП відповідно до вимог частини шостої статті 64 Закон № 1798-VIII мала би відмовити у задоволенні цього клопотання. Натомість цей орган задовольнив його і Спірним рішенням продовжив строк тимчасового відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням її до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.

Вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тимчасового відсторонення судді повинно містити обґрунтування того, що обставини, які стали підставою для його задоволення, продовжують існувати та сторона обвинувачення не могла забезпечити досягнення цілей, задля яких застосувала тимчасове відсторонення, іншим способом протягом дії попереднього рішення.

Умови для продовження відсторонення судді мають бути новими, відмінними від первинних, тих, що лягли в основу застосування цього заходу вперше, й насправді демонструвати існування передумов, за яких перебування позивачки на посаді судді після спливу строку попереднього відсторонення від здійснення правосуддя в аспекті поставленого їй за провину скоєння особливо тяжкого корисливого злочину у сфері службової діяльності, розгляду відповідної кримінальної справи в суді може зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї чи слугувати підставою для сумніву в її безсторонності.

Наголошує, що жодне із рішень ВРП про відсторонення ОСОБА_3 від здійснення правосуддя немає викладу обставин, які давали підстави вважати, що суддя перебуваючи на посаді може певним чином негативно вплинути на значення доказів (знищити чи підробити речі, документи, протоколи, протиправно схиляти свідків, експертів тощо до кривосвідчень чи надання неправдивих висновків, перешкоджати кримінальному провадженню).

Звертає увагу й на те, що з огляду на зазначені в Спірному рішенні обставини в ухваленні цього рішення не було потреби, бо досудове розслідування в кримінальному провадженні № 000687 було завершено, усі докази сторони обвинувачення зафіксовані і позивачка, коли перебуватиме на посаді судді, не зможе їх пошкодити, спотворити чи перешкодити судовому кримінальному провадженню.

Із покликанням на положення низки рішень Європейського суду з прав людини у взаємозв'язку з положеннями статей 19, 55 Конституції України вважає, що судовий контроль за діяльністю суб'єкта владних повноважень потрібно здійснювати з дотриманням принципу законності через призму якості закону та реалізації ним дискреційних повноважень. Інакше кажучи, просить застосувати до перевірки законності оскарженого рішення ВРП повний судовий контроль, який не повинен обмежуватися з'ясуванням лише визначених Законом № 1798-VIII підстав для оскарження і скасування рішень ВРП щодо відсторонення судді від здійснення правосуддя.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з тих самих підстав, які викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

ВРП надіслала відзив на позов, а також матеріали, на підставі яких прийняла Спірне рішення. У відзиві ВРП зазначає, що у позові не наведено жодних підстав для втручання в нього. Це рішення прийнято повноважним складом ВРП та підписано всіма членами Ради, які брали участь в його ухваленні; наведені підстави та мотиви цього Рішення. Серед іншого відповідач зазначив, що розуміння частини шостої статті 64 Закону № 1798-VIII, правила якої забороняють звертатися з будь-яким клопотанням про відсторонення судді від здійснення правосуддя після того як такий строк було продовжено, не узгоджуються з положеннями частини другої статті 155 та частин четвертої, п'ятої статті 1551 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), які не містять обмежень щодо кількості разів продовження строку відсторонення. З цього висновує також, що частина шоста статті 64 Закону № 1798-VIII забороняє повторне подання того самого клопотання про відсторонення від здійснення правосуддя або про продовження строку відсторонення. Однак, як простежується з висновку відзиву, якщо мотиви чи аргументи клопотання є іншими, то ухвалення рішення про продовження строку про відсторонення судді від посади після спливу строку попереднього продовження відсторонення допустиме.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Верховний Суд (далі - Суд) заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані ними докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень і на цій підставі встановив таке.

Президент України Указом від 13 травня 2009 року № 318/2009 призначив ОСОБА_3 на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва строком на п'ять років.

Указом Президента України від 28 вересня 2017 року № 287/2017 ОСОБА_3 призначено на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва безстроково.

Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 березня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000687 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК).

11 травня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000687 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК.

ОСОБА_3 поставлено за провину те, що вона як суддя Окружного адміністративного суду міста Києва у зв'язку із судовим розглядом адміністративної справи, що перебувала в її провадженні, за здійснення певних дій в інтересах того, хто погодився дати неправомірну вигоду, із використанням свого відповідального становища 10 травня 2018 року десь о 17 год. 18 хв. усередині закладу громадського харчування, що стоїть на вул. Великій Васильківський, 94 у м. Києві, умисно з корисливих спонукань одержала неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США, що є частиною обумовленої раніше неправомірної вигоди у розмірі 5 000 згаданої валюти.

У клопотанні від 14 травня 2018 року заступник Генерального прокурора звернувся з клопотанням про відсторонення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності. Прохання мотивував тим, що ОСОБА_3, коли перебуватиме на своїй посаді, може знищити або підробити речі і документи, що мають істотне значення для досудового розслідування, незаконним засобами впливатиме на свідків і протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

ВРП своїм рішенням від 22 травня 2018 року № 1460/0/15-18 тимчасово, до 11 липня 2018 року, відсторонила суддю Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності.

ВРП визнала переконливим доводи клопотання про ризики можливого впливу ОСОБА_3 як судді на свідків, протиправного перешкоджання кримінальному провадженню, а також можливого знищення доказів. Підставою тимчасового відсторонення стало здійснення повідомлення цьому судді про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК, що може поставити під сумнів безсторонність судді ОСОБА_3 при здійсненні правосуддя та, з огляду на міжнародні принципи і стандарти поведінки судді та норми національного законодавства, зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.

02 липня 2018 року до ВРП надійшло клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. від 27 червня 2018 року про продовження строку тимчасового відсторонення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням її до кримінальної відповідальності строком на два місяці. До клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовано його доводи.

У клопотанні зазначено, що мотивами необхідності продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_3 є існування обставин, які стали підставою для тимчасового відсторонення. Зокрема, перебуваючи на посаді судді Окружного адміністративного суду міста Києва і здійснюючи правосуддя, ОСОБА_3 матиме можливість знищити чи спотворити речі і документи, які можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення, що розслідується, впливати на свідків у кримінальному провадженні, протиправно перешкоджаючи у такий спосіб встановленню обставин кримінального правопорушення під час досудового розслідування.

Крім того, у клопотанні зазначаються слідчі та процесуальні дії, які необхідно провести для повного, всебічного та неупередженого з'ясування всіх обставин вчинення злочину.

Рішенням від 10 липня 2018 року № 2156/0/15-18 ВРП з посиланням на частину п'яту та шосту статті 49, частину першу статті 57 Закону № 1402-VIII, статтю 64 Закону № 1798-VIII, а також на статті 1, 2 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з'їздом суддів України 22 лютого 2013 року (далі - КСЕ) з урахуванням ризиків здійснення суддею ОСОБА_3 правосуддя за викладених у клопотанні обставин дійшла висновку про часткове задоволення клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення її від здійснення правосуддя до 11 серпня 2018 року. При цьому зазначила, що авторитет судової влади має вселяти суспільству довіру до здійснення правосуддя. Наявність кримінального провадження за підозрою судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК, може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя та з огляду на міжнародні принципи і стандарти поведінки судді та норми національного законодавства зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.

02 серпня 2018 року до ВРП надійшло клопотання Генерального прокурора про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності.

У цьому зверненні прокурор виклав фабулу поставленого за провину позивачці кримінального правопорушення, повідомив про направлення обвинувального акта до суду, послався на те, що обставини, які стали підставою для тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3 продовжують існувати та у кримінальному провадженні встановлено обставини, які вказують на те, що перебування ОСОБА_3 на посаді може призвести до настання негативних наслідків. Приміром, продовжуючи здійснювати правосуддя, вона певно вживатиме заходів щодо знищення чи спотворення документів, які можуть бути доказами скоєння злочину, незаконно впливати на свідків, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню. Судовий розгляд справи ще не розпочався, свідки у провадженні суд не допитував, письмові докази не досліджував; існує вірогідність того, що ОСОБА_3, коли перебуватиме на посаді, матиме можливість знищити, підробити або сховати документи, які мать істотне значення для досудового розслідування, незаконним засобами впливати на свідків або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Для продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_3 посилається на те, що таке рішення є необхідним з метою упередження тиску на свідків у кримінальному провадженні з числа працівників суду, представників позивача у конкретній адміністративній справі, яка була в її провадженні.

Покликався й на те, що ОСОБА_3, як суддя порушила присягу судді, скоїла тяжкий корупційний злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що вчинення корупційного кримінального правопорушення із використання службового становища судді істотно підриває авторитет правосуддя в державі, викликало значний суспільний резонанс. Вважає, що для запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкодити досягненню завдань і дієвості кримінального провадження, притримуючись співмірності між такими засадами як незалежність та недоторканність суддів і наслідками тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 належить відсторонити від здійснення правосуддя, бо її перебування на посаді може поставити під сумнів її безсторонність як судді під час здійснення правосуддя та зашкодити авторитету судової влади і довіри суспільства до неї.

У рішенні № 2511/0/15-18 від 07 серпня 2018 року ВРП із посиланнями на частини п'яту, шосту статті 49, пункт 2 частини сьомої статті 56, статтю 58 Закону № 1402-VIII, главу 14 КПК, частину першу статті 63, частину першу статті 64 Закону № 1798-VIIІ, статтю 1 КСЕ вирішила, що положення частин п'ятої і шостої статті 49 Закону № 1402-VIII не містять заборони повторного звернення із клопотанням про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності. На підставі аналізу положень частин першої статті 63 і статті 64 Закону № 1798-VIIІ виснувала, що продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності в тому ж порядку на строк не більше двох місяців, а в разі якщо обвинувальний акт передано до суду, - до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження, є різними строками відсторонення судді на різних стадіях кримінального провадження.

В аспекті цих та інших наведених у Спірному рішенні обставин, як-от пред'явлення ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину у сфері службової діяльності, розгляду справи в районному суді можуть бути підставою для сумніву у безсторонності судді і в контексті із законодавчими принципами та стандартами поведінки судді можуть зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.

Як згадано вище, ОСОБА_3 не погодилася із Спірним рішенням і звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Сформульовані і заявлені позовні вимоги, фактичні обставини, на яких основуються ці вимоги, зумовили застосування таких норм права.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 49 Закону № 1402-VIII cудді може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором або його заступником.

Суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя на строк не більше двох місяців у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. Рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя ухвалюється ВРП.

Згідно з частиною шостою статті 49 Закону № 1402-VIII, продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється в тому ж порядку на строк не більше двох місяців. Клопотання про продовження строку такого відсторонення судді від здійснення правосуддя подається Генеральним прокурором або його заступником не пізніше десяти днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено. Вимоги до клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюються процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 1551 КПК рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності ухвалюється ВРП на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною другою статті 1551 КПК клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним) на будь-якій стадії кримінального провадження.

За частинами третьою, четвертою статті 1551 КПК клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності повинно відповідати вимогам частини другої статті 155 цього Кодексу.

Генеральний прокурор або його заступник має право звернутися з клопотанням про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя.

Згідно з частинами п'ятою, шостою статті 1551 КПК клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним) на будь-якій стадії кримінального провадження.

Клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності повинно відповідати вимогам частини другої статті 155 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 3 КПК термін притягнення до кримінальної відповідальності розуміється як стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. За пунктом 10 цієї норми закону термін кримінальне провадження має значення як досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв'язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а зазначені у пунктах 5 і 24 цієї частини термін досудове розслідування - як стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, <…>, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; судове провадження - як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 1798-VIII продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону для тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, на строк не більше двох місяців, а в разі якщо обвинувальний акт передано до суду, - до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.

Клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя подається Генеральним прокурором або його заступником, а стосовно судді Вищого антикорупційного суду - Генеральним прокурором (виконувачем обов'язків Генерального прокурора) не пізніше як за десять днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 64 Закону № 1798-VIII клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності, подане без дотримання визначених законом вимог, повертається ВРП Генеральному прокурору або його заступнику без розгляду.

Клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, якщо:

1) обставини, які стали підставою для тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, продовжують існувати;

2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було застосовано тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя, іншими способами протягом дії попереднього рішення.

За частиною п'ятою статті 64 Закону № 1798-VIII у разі ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності суддя відстороняється від посади з дня ухвалення ВРП такого рішення на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше двох місяців, а в разі якщо обвинувальний акт передано до суду, - до набрання законної сили рішенням суду за результатами закінчення судового провадження.

Згідно з частиною шостою статті 64 Закону № 1798-VIII повторне звернення Генерального прокурора або його заступника із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності або із клопотанням про продовження строку такого відсторонення стосовно судді в межах одного кримінального провадження не допускається, крім випадків скасування попереднього рішення ВРП судом.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону № 1798-VIII рішення ВРП про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності, продовження строку такого відсторонення може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні;

3) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.

Згідно з частиною другої цієї статті, оскарження рішення ВРП не зупиняє його виконання.

Відповідно до пункту 19.14 Регламенту суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення Радою рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше ніж два місяці. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 19.19 Регламенту Рада продовжує строк тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя на підставі відповідного вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника про продовження цього строку. Продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється на строк не більше ніж два місяці, а у разі якщо обвинувальний акт передано до суду - до закінчення судового провадження.

Повідомлення про рішення про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності надсилається до суду, в якому такий суддя обіймає посаду, розміщується на офіційному веб-сайті Ради та надсилається до Державної судової адміністрації України для розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада» (пункт 19.20 Регламенту).

Питання про внесення на розгляд Ради клопотання Генерального прокурора або його заступника про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя вирішується в порядку, визначеному пунктом 19.6 цього Регламенту (пункт 19.22 Регламенту).

Розгляд клопотання Генерального прокурора або його заступника про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя здійснюється Радою в порядку, передбаченому пунктами 19.7 - 19.12 цього Регламенту (пункт 19.23).

За пунктом 19.24 Регламенту клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, якщо:

а) обставини, які стали підставою для тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, продовжують існувати;

б) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було застосовано тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя, іншими способами протягом дії попереднього рішення.

Відповідно до пункту 19.25 Регламенту у разі ухвалення Радою рішення про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення Радою такого рішення на строк, зазначений у рішенні.

Відповідно до пункту 19.27 Регламенту повторне звернення Генерального прокурора або його заступника із клопотанням про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності стосовно судді в межах одного кримінального провадження не допускається, крім випадків скасування попереднього рішення Ради судом.

Згідно з пунктом 2 частини сьомої статті 56 Закону № 1402-VIII суддя повинен дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

За статтею 58 цього Закону питання етики суддів визначаються КСЕ, що затверджується з'їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України.

У статтях 1, 2 цього Кодексу передбачено, що суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов'язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень. Він не має прав використовувати своє посадове становище в особистих інтересах чи в інтересах інших осіб та не повинен дозволяти цього іншим.

Предметом спору у цій справі є Спірне рішення про продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності, яке ВРП прийняла після того, як обвинувальний акт щодо судді був переданий до суду.

Згідно з цим рішенням суддю ОСОБА_3 тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя на строк до набрання законної сили рішенням суду за результатами закінчення судового провадження. Коли ухвалювалося це рішення обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування із викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, був переданий до суду.

Визначений КПК, Законом № 1798-VIII та затвердженим на його виконання Регламентом механізм реалізації такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя, як і механізм продовження цього строку, має на меті, з одного боку, забезпечити дотримання прав підозрюваного (обвинуваченого) у кримінальному провадженні, а з іншого - досягнення дієвості цього провадження, завданням якого, відповідно до статті 2 КПК, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

ВРП як орган, який законом уповноважений застосовувати до суддів такий захід забезпечення кримінального провадження як тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя, повинен неухильно дотримуватися визначеної законом процедури, що є однією із необхідних умов, аби прийняте нею рішення було не тільки обґрунтованим, але й законним.

За правилами частини п'ятої статті 49 Закон № 1402-VIII суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя за умови, коли суддя притягається до кримінальної відповідальності і про таке відсторонення клопоче визначений законом прокурор чи його заступник. Цей прокурор у своєму зверненні має зазначити фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію останнього, належність злочину до тяжких чи особливо тяжких діянь, відомості про вручення судді повідомлення про підозру, а також ризики, що можуть настати, якщо суддя перебуватиме (не буде відсторонений) на посаді судді.

Зі змісту цих положень випливає, що названий захід забезпечення кримінального провадження може бути застосований тоді, коли провадження перебуває на стадії досудового розслідування і після того як судді вручили повідомлення про підозру. Строк відсторонення судді від здійснення правосуддя лімітований до межі не більше двох місяців. Ці законодавчі гарантії недоторканності та імунітету судді мають дисциплінувати і орієнтувати сторону обвинувачення на необхідність завершення досудового розслідування щодо відстороненого судді у строки, встановлені законом для відсторонення. Водночас вони (гарантії) не дають підстав очікувати на можливість неодноразового (більше двох разів) відсторонення судді від здійснення правосуддя.

У частині шостій статті 49 Закону№ 1402-VIII передбачена можливість продовження продовжити дію відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності в тому самому порядку на строк не більше двох місяців. Норми цього закону дозволяють прокурору просити продовжити дію цього заходу забезпечення у разі, коли кримінальне провадження продовжує перебувати на стадії досудового розслідування, суддя має статус підозрюваного, обвинувальний акт не складено і не передано до суду та продовжують існувати обґрунтовані сумніви про ризики, які можуть настати і разі перебування судді на своїй посаді. Зрозуміло, що ці та подібні обставини продовження строку відсторонення судді мають ґрунтуватися на законі і бути вмотивованими.

Загальний максимальний строк тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності (на стадії досудового розслідування) становить чотири місяці, протягом яких досудове слідство має бути завершеним. Максимальний строк, на який суддю може бути відсторонено від здійснення правосуддя, становить два місяці, але за наявності законних підстав цей строк може бути продовжено ще максимум на два місці.

У частинах п'ятій та шостій статті 49 згаданого вище Закону зазначається, що відсторонення судді можливе в порядку встановленому законом. Рішення про тимчасове відсторонення (продовження відсторонення) судді від здійснення правосуддя ухвалює ВРП.

У частині першій статті 63 Закону № 1798-VIII передбачено, що тимчасове відсторонення судді здійснює ВРП за умов, передбачених у статті 49 Закону № 1402-VIII. У цій нормі закону встановлено також, що на стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження. Зміст положень про строк відсторонення судді на стадії судового провадження можна зрозуміти таким чином, що у разі передачі обвинувального акта щодо судді до суду Генеральний прокурор або його заступник вправі просити про застосування такого заходу забезпечення на цій стадії кримінального провадження, оскільки ужите в законі слово «встановлюється» означає вводити щось в дію, визначати що-небудь якимись заходами, щось запровадити. Якщо спроектувати це розуміння на дії, пов'язані із відстороненням судді від здійснення правосуддя на стадії судового провадження, то для того, щоб встановити такий захід забезпечення, має бути звернення прокурора, передбачені законом підстави для задоволення і відповідне рішення ВРП.

Звернення прокурора на стадії судового провадження про відсторонення судді і рішення ВРП про його задоволення не повинно трактуватись як повторне звернення із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності або із клопотанням про продовження строку такого відсторонення стосовно судді в межах одного кримінального провадження. У розумінні положень частини шостої статті 64 Закону № 1798-VIII повторним звернення прокурора про тимчасове відсторонення судді може визнаватись тоді, коли, приміром, сплинув первинний строк відсторонення судді від здійснення правосуддя і продовження відсторонення на той самий не більше двох місяців строк, досудове розслідування триває і до його завершення не ухвалювалися рішення про закриття провадження, не складався обвинувальний акт і не передався до суду, а Генеральний прокурор чи його заступник у зв'язку притягненням до кримінальної відповідальності вирішили ще раз вдатися до застосування згаданого заходу забезпечення кримінального провадження або, інакше кажучи, вторити тому, що було першого разу. Водночас треба зазначити, що законодавче обмеження на повторне звернення із клопотанням про відсторонення судді на стадії досудового розслідування не залежить від підстав для його задоволення.

Системний аналіз наведених положень закону в контексті конкретних обставин ухвалення оскарженого Спірного рішення дає підстави виснувати, що ВРП відсторонила суддю ОСОБА_3 від здійснення правосуддя за наслідками розгляду клопотання Генерального прокурора на стадії судового провадження на строк до набрання законної сили вироком або закриття кримінального провадження. Це рішення не суперечить вимогам процесуального та матеріального закону, які регламентують порядок, підстави та строк відсторонення судді від здійснення правосуддя на цій стадії провадження. У своєму рішення ВРП слушно зазначила, що клопотання про відсторонення судді на стадії судового провадження є відмінним (окремим) приводом відсторонення у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності, яке відрізняється від клопотань, що застосовується на стадії досудового розслідування.

Обґрунтовуючи своє рішення ВРП послалася на обставини і мотиви, які давали обґрунтовані підстави для застосування означеного заходу забезпечення кримінального провадження. Суть, зміст та правова природа цих підстав та мотивів зазначені вище.

Випадків розгляду клопотання Генерального прокурора про відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя з порушенням порядку (процедури) його розгляду у Спірному рішенні ВРП не встановлено.

Підсумовуючи все сказане, Верховний Суд вважає, що суть, юридична природа, історія виникнення і перебіг обставин, що лягли в основу рішення про відсторонення судді від здійснення правосуддя, ухваленого тоді, коли справа про вчинення кримінального правопорушення перебувала на стадії судового провадження, у зіставленні зі статусом, повноваженнями ВРП, метою її створення, завданнями, які перед нею стоять, її функціональним призначенням, порядком розгляду клопотання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як відсторонення судді від здійснення правосуддя, у своїй сукупності не дають підстав визнати Спірне рішення незаконним, необґрунтованим чи таким, що прийняте з порушенням встановленого законом порядку його розгляду.

Звідси - позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасувати рішення ВРП від 07 серпня 2018 року № 2511/0/15-18 про задоволення клопотання Генерального прокурора Луценка Ю.В. про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження задоволенню не підлягають.

У рішенні ВРП наведені підстави і мотиви прийнятого рішення. Обставин, які б очевидно потверджували (ілюстрували), що ВРП прийняла непропорційне рішення щодо обставин, що зумовили його прийняття, не вбачається.

Не дають приводів для втручання в Спірне рішення й інші зазначені у позовній заяві аргументи, зокрема й посилання на рішення Європейського суду з прав людини, позаяк вони не применшують і не змінюють основних правових питань цього рішення суду.

Керуючись статтями 241- 246, 250, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасувати рішення ВРП від 07 серпня 2018 року № 2511/0/15-18 про задоволення клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2019 року.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

М.І. Смокович

О.П. Стародуб

Р.Ф. Ханова