Справа № 488/3936/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 488/3936/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Лазарева Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 30 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці Державної фіскальної служби начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди В.В. (надалі - відповідач), в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо притягнення позивача до відповідальності у справі про порушення митних правил №0207/50800/17 за ст.477 МК України протиправними;

- скасувати постанову у справі про правопорушення митних правил №0207/50800/17 від 07.09.2017 року про притягнення позивача до відповідальності за ст.477 МК України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що винесена відносно нього спірна постанова є протиправною, оскільки позивача не попереджали при виїзді з території України, що він не зможе повернутися до України через АР Крим, ввезення транспортного засобу особистого користування на територію України (АР Крим), який у встановленому законом порядку зареєстрований в України, а не в РФ, не завдає та не може завдати шкоди економці держави чи іншим особам, а тому в його діях відсутній склад порушення митних правил, передбачений ст.477 МК України. Крім того, ввезення на територію України транспортних засобів, які вже зареєстровані в Україні, не оподатковуються будь-якими податками та зборами та само по собі не може бути порушенням митних правил, оскільки, як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль зареєстрований в м. Бровари Київської області з 19.04.2011 року. Транспортний засіб використовувався виключно як засіб пересування, без мети перепродажу і не відноситься до категорії товарів, які підпадають під диспозицію поняття «товар», що визначене у ст.477 МК України.

Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 30.11.2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (надалі - Митниця) подала апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2017 року громадяни України, позивач та ОСОБА_6 на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1, VIN - НОМЕР_2 (надалі - автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO»), який зареєстрований в м. Бровари Київської області, під керуванням останнього, виїхали через митний пост «Щербатівка» Харківської митниці ДФС до Російської Федерації, після чого на вищезазначеному автомобілі позивач разом з ОСОБА_6 виїхали через паромну переправу порт «Кавказ» РФ - порт «Крим» до АР Крим.

09.08.2017 року, позивач з пасажиром ОСОБА_6 на цьому ж автомобілі, вже під керуванням позивача, поверталися до України через пункт пропуску «Чонгар» у Херсонській області.

Відповідно до спірної постанови Херсонської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0207/50800/17 від 07.09.2017 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн..

У постанові вказано, що позивач вчинив порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, зокрема товару - автомобілю «MERCEDES-BENZ VITO».

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобілю «MERCEDES-BENZ VITO», який зареєстрований у м. Бровари Київської області, є ОСОБА_7.

ОСОБА_6 користується та розпоряджається автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO» на підставі довіреності НОМЕР_3 від 20.10.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Відповідачем не був доведений умисел позивача на порушення встановленого законодавством порядку ввезення транспортного засобу як товару на територію вільної економічної зони, оскільки позивач виїхав з території України на вказаному автомобілі, а потім повертався на територію України на цьому ж автомобілі, зазначений транспортний засіб для позивача не є товаром в розумінні ст.477 МК України.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції. виходячи з наступного.

Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VІІ територія Кримського півострова внаслідок російської окупації вважається тимчасово окупованою територією. Початком тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, згідно з українським законодавством, вважається дата набрання чинності Резолюції №68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 27.03.2014 року про підтримку територіальної цілісності України.

Розпорядженням КМ України №424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 30.04.2014 року, у зв'язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістські налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вирішено тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком до цього розпорядження.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до даного Закону тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 10 даного закону встановлено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду - виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. На тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України.

Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 року №1636-VII (надалі - Закон №1636-VII) встановлено, що митні формальності, пов'язані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», здійснюються у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених у статті 329 Митного кодексу України, як при переміщенні через митну територію України (п.6.3). Громадяни України під час перетину адміністративного кордону ВЕЗ «Крим», керуючись нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», мають право перетнути адміністративний кордон між ВЕЗ «Крим» та іншою територією України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України»; перетнути адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» із-за меж (за межі) державного кордону України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (п.7.3).

Пунктом 7.1 ст.7 Закону №1636 встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», поширюється дія розділу ХІІ Митного кодексу. Цим розділом визначено порядок і умови переміщення громадянами товарів, а також транспортних засобів особистого користування.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 затверджені «Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України».

Обмеження щодо тимчасового ввезення транспортних засобів введене Законом України №1636-VII тільки для зареєстрованих на території ВЕЗ «Крим» автотранспортних засобів, що використовуються у перевезеннях через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Відповідно до ст.477 МК України порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, вивезення товарів з цієї території, проведення операцій з товарами, поміщеними в режим вільної митної зони, а так само порушення встановленого частиною другою статті 436 цього Кодексу строку розпорядження товарами, розміщеними у вільній митній зоні, у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цієї зони - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позиція апелянта полягає у тому, що належний позивачу автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO» в силу положень пункту 57 ст.4 МК України вважається товаром, а тому дії позивача по ввезенню цього автомобіля з території Автономної Республіці Крим є порушенням ст.477 МК України.

Колегія суддів вважає таку позицію апелянта помилковою, оскільки крім наведеного у п.57 ст.4 МК України терміну «товар», яким в розумінні Митного кодексу вважається будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі, цим же кодексом у наступних пунктах ст.4 окремо наведені роз'яснення термінів «транспортні засобі» які застосовуються у цьому кодексі.

Так, згідно п.58 ст.4 МК України транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення (п.59 ст.4 МК) .

Транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно (п.60 ст.4 МК).

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO» під час виїзду з території України та під час повернення до України був використаний позивачем виключно для особистих потреб.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO» під час виїзду з території України та під час повернення до України був використаний для особистих потреб, такий автомобіль не є товаром в розумінні ст.477 МК України, а тому дії позивача не можуть бути кваліфіковані як порушення цієї статті.

Отже, посилання відповідача на те, що належний позивачу автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO» в силу положень п.57 ст.4 МК України є товаром, колегія суддів вважає помилковими, оскільки у спірних правовідносинах вищевказаний автомобіль слід кваліфікувати за п.60 ст.4 МК, як транспортний засіб особистого користування.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.477 МК України.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 30 листопада 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 28 січня 2019 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Вербицька Н. В. Джабурія О.В.