Справа № 826/12544/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року (повний текст рішення складено 19.11.2018) у справі за адміністративним позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач, Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив зняти арешт з всього майна Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер", який був накладений постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцою Тетяною Вадимівною від 19 серпня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №50156458.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем, Науково-виробничим Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер"" подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що державним виконавцем при поверненні виконавчого документу не було знято арешт з майна боржника, у зв'язку з чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій. При цьому, апелянт вказував на відсутність підстав для зняття арешту, передбачених ч.3,4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», а тому такий арешт може бути знято в судовому порядку, у відповідності до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавчий документ повернутий стягувачу, а необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту відпала.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 25 червня 2015 року закінчено виконавче провадження №44377413 з примусового виконання вимоги №Ю-2108-25, виданої 05 травня 2014 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, про стягнення з Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер" на користь держави суми у розмірі 72 768,05 грн, оскільки в ході проведення виконавчих дій майна боржника не виявлено, за адресою: місто Київ, вулиця Первомайського, 11 не розшукано, а фактичне місцезнаходження боржника: місто Київ, вулиця Героїв Оборони, 10, у зв'язку з чим виконавчий документ направлено до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві.

На підставі вказаної постанови старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві 15 лютого 2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №50156458 з примусового виконання вимоги №Ю-2108-25, виданої 05 травня 2014 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, про стягнення з Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер" боргу у розмірі 72 768,05 грн.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 лютого 2016 року направлена на адресу Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер".

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуца Т.В. від 19 серпня 2016 року в рамках виконавчого провадження №50156458 накладено арешт на все майно, що належить Науково - виробничому Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер" та оголошено заборону на його відчуження у межах суми звернення стягнення 72 768,05 грн. Копія вказаної постанови направлена на адресу позивача.

З наявної в матеріалах виконавчого провадження №50156458 копії Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №50165565 від 19 серпня 2016 року вбачається, що 19 серпня 2016 року внесено відомості про заборону відчуження всього рухомого майна НВ ТОВ "Агро - Інтер".

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № серпня 2016 року Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31026969 про арешт нерухомого майна НВ ТОВ "Агро - Інтер" на підставі постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 серпня 2016 року №50156458.

09 листопада 2016 року постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуца Т.В. накладено арешт на кошти Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер", що містяться на рахунках: МФО 334851, ПАТ "ПУМБ" 260016256; МФО 300711 Печерська філія ПАТ КБ "Приват Банк", місто Київ 7463, 1418, 1641 USD; МФО 321767 ПАТ "ВТБ Банк" 634 UAH, 6348 USD, 6348EUR, 6348; МФО 380805 АТ "Райффайзен Банк Аваль" у місті Києві ; МФО 380582 ПАТ "МІБ" 1864, 1864USD, 1864EUR, 1864 та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належить боржнику НВ ТОВ "Агро - Інтер".

Відповідно до відомостей, які надійшли на адресу Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з вказаних вище банківських установ, грошові кошти на відкритих рахунках НВ ТОВ "Агро - Інтер" відсутні.

Постановою старшого державної виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуца Т.В. від 22 червня 2017 року виконавчий документ - вимога №Ю-2108-25, видана 05 травня 2014 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, про стягнення з Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер" боргу у розмірі 72 768,05 грн повернуто стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна належного боржнику, на яке може бути звернуто стягнення за виконавчим документом, а також роз'яснено стягувачеві його право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №113061970 від 08 березня 2018 року вбачається, що арешт на нерухоме майно, належне Науково - виробничому Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер", накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління територіального управління юстиції у місті Києві Маріуца Т.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 серпня 2016 року в рамках виконавчого провадження №50156458, станом на 08 березня 2018 року не знятий.

Науково - виробничого Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер" заявами від 23 червня 2018 року та від 17 липня 2018 року зверталося до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з проханням зняти арешт з нерухомого майна, яке належить позивачу, накладеного відповідно до постанови старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління територіального управління юстиції у місті Києві Маріуца Т.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 серпня 2016 року в рамках виконавчого провадження №50156458.

Проте, станом на день розгляду адміністративної справи №826/12544/18 судом першої інстанції арешт, накладений на майно Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер" в рамках виконавчого провадження №50156458 не знятий.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив та зазначив, що у розумінні положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження №50154658 не було закінчено, що свідчить про те, що повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв'язку з відсутністю майна у боржника, не є підставою для зняття арешту з майна боржника, у даному випадку, з майна, яке належить Науково - виробничому Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер".

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404, тут та далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 ст. 18 Закону № 1404 передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону №1404 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Судом першої інстанції встановлено, що державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві під час проведення виконавчих дій з примусового виконання вимоги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві №Ю-2108-25 від 05 травня 2014 року про стягнення з Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер" суми боргу у розмірі 72 768,05 грн (виконавче провадження №50156458) були здійснені заходи з примусового виконання виконавчого документа, у тому числі, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить боржникові.

Постановою старшого державної виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуца Т.В. від 22 червня 2017 року виконавчий документ - вимога №Ю-2108-25, видана 05 травня 2014 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, про стягнення з Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер" боргу у розмірі 72 768,05 грн повернуто стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна належного боржнику, на яке може бути звернуто стягнення за виконавчим документом

Так, відповідно до до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частинами 3, 4 та 5 статті 37 Закону №1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 5 статті 12 Закону №1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Частиною 1 статті 40 Закону №1404 передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Статтею 59 Закону №1404 визначені підстави для зняття арешту з майна.

Так ч. 4 цієї статті визначено підстави, за яких державний виконавець знімає арешт з усього майна або його частини: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Цей перелік є вичерпним.

Окрім того, зазначеною вище статтею Закону №1404 передбачено, що у разі виявлення в діях державного виконавця порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом, начальник відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, виносить постанову про зняття арешту з майна

В той же час, частиною 5 ст. 59 Закону № 1404 зазначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Якщо на майно особи накладено арешт, і воно належить їй на праві власності, то така особа може звернутися з позовом до суду про зняття арешту з майна. Після розгляду справи, у разі задоволення такого рішення державний виконавець повинен зняти з такого майна арешт не пізніше наступного для, коли йому стало відомо про такі обставини (ч.1 ст.59 Закону № 1404)

Отже, наслідки завершення виконавчого провадження щодо зняття арешту з майна боржника, можуть бути застосовані лише у випадку закінчення виконавчого провадження.

При цьому, у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону, виконавче провадження не вважається закінченим, оскільки законодавцем стягувачу надана можливість повторно пред'явити виконавчий документ до примусового виконання, а державному виконавцю не надано право зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

В даному випадку виконавче провадження №50154658 не було закінчено, а тому повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна у боржника, не є підставою для зняття арешту з майна боржника Науково - виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Інтер".

А відтак за приписами ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідача відсутні підстави для зняття арешту з майна товариства.

Рішення державного виконавця стосовно винесення постанови про накладення арешту на майно позивачем не оскаржувалось.

Разом з тим, у позивача наявна заборгованості за вимогою №Ю-2108-25 від 05 травня 2014 року, виданої Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, сплата якої його обов'язком відповідно до вимог чинного законодавства України, після чого арешт з майна боржника може буде знято у відповідності до приписів чинного законодавства, зокрема, відповідно до частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про зняття арешту.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено - 31.01.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю.Кучма