Справа № 826/16272/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2018 року № 826/16272/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., за участі секретаря судового засідання Семеняки А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР ТРАСТ" ( 03150, м.Київ, вул.Предславинська,39, офіс 306)
доГоловного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві ( 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 33/19)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 ,
за участю представників сторін:

від позивача: Ломакін О.О., Жукова Л.А.

від відповідача: Борозна М.П.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19 червня 2018 року №2, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві та направлене Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» щодо сплати податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 9 691 734,00 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями 7 753 387,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1 938 347,00 грн.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що посадові особи Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві при формуванні висновків акта щодо господарської операції у взаємовідносинах між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільвер Транс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» керувались не нормами чинного законодавства, не судовими рішеннями, а власними припущеннями, методологічними напрацюваннями та іншими суб'єктами джерелами інформації, що прямо порушує законодавчий принцип презумпції правомірності рішень платника податку. Крім того, на думку позивача, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві у не передбачений законодавством України спосіб в акті зробило необґрунтований висновок на підставі даних, які не перевірені та яким не дана належна оцінка в рамках відповідного кримінального провадження єдиним органам, який може здійснювати правосуддя в Україні - судом.

Також, за переконанням позивача, в акті перевірки правомірність та добросовісність дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» поставлена перевіряючими в залежність від результатів господарської діяльності, податкової дисципліни та можливої фіктивності його контрагента - Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані». При цьому, в акті перевірки не наведено фактів та доказів, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» як платника податків, або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності його контрагента.

Додатково представник позивача зазначив, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві дійшло помилкового висновку в акті перевірки про неправомірність розрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» шляхом емісії простих векселів та передачі їх за актом приймання-передачі, оскільки договором купівлі-продажу цінних паперів від 08 грудня 2016 року №БВ214-16 не передбачено умову проведення розрахунків із застосуванням векселів.

В ході судового розгляду даної справи представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин справи, оскільки невстановлені слідством особи з метою прикриття незаконної діяльності зареєстрували Товариство з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» у органах державної реєстрації без відома фізичної особи, що по документах рахується засновником та директором даного підприємства, не маючи, при цьому, наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність та господарські операції по наданню відповідних послуг від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» фактично не здійснювались. Тобто, підприємство знаходилось поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомі особи лише оформляли відповідні документи, а відтак господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Додатково представник податкового органу у відзиві на адміністративний позов повідомив, що контролюючим органом встановлено відсутність відповідного відображення вартості безплатно отриманого активу у вигляді цінних паперів, що призвело до заниження інших доходів звіту про фінансові результати за 2016 рік на суму 43 074,37 тис. грн. та призвело до заниження ряд. 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік у розмірі 43 074 373 грн.

Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, у якій стверджує, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві зазначаючи, що всі документи, які підписані зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» складені від імені осіб, що не мають на це повноважень, а також що зазначені документи не мають юридичної сили, фактично перебрало на себе повноваження судової влади, на власний розсуд визначило юридичну силу документів, відповідно до яких відсутня належна правова позиція держави, та зробило висновок про недійсність всіх документів, які оформлені від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані».

У відповіді на відзив представник позивача також додатково зазначив, що посилання відповідача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі №805/3729/17-а, яким встановлено факт анулювання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку постановою від 23 серпня 2017 року ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс» на здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами, не має жодного відношення до обставин цієї справи, оскільки договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ214-16 та договір доручення №БД214-16 від 05 грудня 2016 року укладалися між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст», Товариством з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» задовго до анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс».

Крім того, договір купівлі-продажу цінних паперів від 05 грудня 2016 року №БВ214-16 укладений між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» не є біржовою угодою, а тому зазначена в листі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 27 квітня 2018 року №10/02/13311 інформація про не укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» біржових контрактів з цінними паперами протягом періоду з 01 січня 2013 року до 27 квітня 2018 року, не може вважатись доказом у справі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 24 травня 2018 року по 29 травня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі наказу від 21 травня 2018 року №8754, виданого Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» () за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, за результатом якої складено відповідний акт перевірки від 30 травня 2018 року №361/26-15-14-02-01-14/40069953.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільвер Транс»:

- пункту 44.1 пункту 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5, пункту 7, пункту 21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року №860/4153; пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 року №85/4306; статті 1, статті 2, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХIV; пункту 1.2 статті 1 Положення від 24 травня 1995 року №88, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на суму 7 753 387,00 грн. в т.ч. за 2016 рік на суму 7 753 387,00 грн.

Вказані висновки акта перевірки ґрунтуються, зокрема, на тому, що проведені розрахунки Товариства з обмеженою відповідності «Сільвер Траст» із Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» по договору купівлі-продажу цінних паперів від 05 грудня 2016 року №БВ214-16 шляхом власної емісії простих векселів та передачі їх актом приймання-передачі векселів та виконання зобов'язання від 06 грудня 2016 року є неправомірним, оскільки: договором купівлі-продажу цінних паперів від 05 грудня 2016 року №БВ214-16 не передбачено умову проведення розрахунків із застосуванням векселів, що є порушенням вимог статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2374-ІІІ (зі змінами); відсутність будь-яких зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, що є порушенням вимог статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2374-ІІІ (зі змінами); наявна інформація про непричетність директора та засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» гр. ОСОБА_4 до реєстрації та фінансово-господарської діяльності підприємства, відсутність підписання ОСОБА_4 документів, в тому числі акту приймання-передачі векселів та виконання зобов'язань, акту про виконання зобов'язань.

На підставі висновків акта перевірки 19 червня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняло податкове повідомлення-рішення №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 9 691 734,00 грн., в т.ч. за основним платежем 7 753 387,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1 938 347,00 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 цього Закону, «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частини 1 та 2 статті 9 Закону №996-ХIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції. При цьому, якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з наведеними вище нормами Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» (продавець) в особі директора ОСОБА_4, Товариством з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс» (повірений), що діє на підставі ліцензії Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (строк дії з 24 червня 2014 року необмежений) на здійснення професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності в особі директора Начевного С.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» (покупець) в особі директора Кушнарьова Б.М. укладено договір №БВ214-16 купівлі-продажу цінних паперів, згідно умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти зазначені акції прості іменні, емітентом яких є Приватне акціонерне товариство «Укрбуденерготехнологія» кількістю 17 229 749 штук загальною вартістю 43 074 372,50 грн.

Пунктом 2.1 визначено, що передача цінних паперів здійснюється безпосередньо від продавця до покупця протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання цього договору. Сторони домовились, що перереєстрація прав власності на цінні папери буде проводитись у депозитарній системі України згідно чинного законодавства України. Передача цінних паперів від продавця до покупця оформлюється актом прийому-передачі цінних паперів, який є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 2.2 вказаного договору передбачено, що покупець зобов'язується сплатити загальну договірну вартість цінних паперів протягом 1 календарного року після підписання цього договору шляхом перерахування грошових коштів безпосередньо на банківський рахунок продавця і національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів безпосередньо на банківський рахунок продавця в національній валюті України з призначенням платежу «Оплата за прості іменні акції, що обертаються у депозитарній системі України, згідно з договором №БВ214-16 від 05 грудня 2016 року без ПДВ.

За погодженням сторін можливі інші форми розрахунку, що не суперечать діючому законодавству України (пункт 2.3 договору).

Згідно з пунктом 2.4 договору продавець гарантує, що цінні папери, які є предметом дійсного договору, нікому не передачі, не заставлені, не знаходяться під арештом, не погашені та не блоковані іншим чином. Продавець гарантує, що підписання і виконання цього договору не тягне порушення закону, іншого нормативного акту чи судового рішення, яке вступило в силу на момент підписання цього договору, і яке стосується продавця.

06 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» (продавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс» (повірений), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» (покупець) складено та підписано акт прийому-передачі цінних паперів, яким підтверджується факт передачі продавцем та прийому покупцем акцій простих іменних, емітентом яких є Приватне акціонерне товариство «Укрбуденерготехнологія» кількістю 17 229 749 штук загальною вартістю 43 074 372,50 грн.

Крім того, 06 грудня 2016 року між вказаними вище сторонами договору складено та підписано акт про виконання зобов'язань до договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ214-16 від 05 грудня 2016 року, яким підтверджується здійснення покупцем оплати вартості придбаних цінних паперів.

В матеріалах справи також наявна копія акта приймання-передачі векселів та виконання зобов'язань (за договором №БВ214-16 купівлі-продажу цінних паперів від 05 грудня 2016 року) від 06 грудня 2016 року, відповідно до змісту якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» прийняло 9 простих векселів в рахунок сплати за вимогою, відповідно договору №БВ-214-16 купівлі-продажу цінних від 05 грудня 2016 року на суму 43 074 372,50 грн., а саме простий вексель: АА 1955435, АА 1955434, АА 1955433, АА 1955427, АА 1955428, АА 1955429, АА 1955430, АА 1955431, на суму 5 000 000,00 грн. кожен та АА 1955432 на суму 3 074 372,50 грн.

Пунктом 2 вказаного акта передбачено, що сторони підтверджують, що зобов'язання, яке виникло на підставі договору №БВ214-16 купівлі-продажу цінних паперів ід 05 грудня 2016 року на суму 43 074 372,50 грн. у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» повністю виконано розрахунком передачею простих векселів.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 3 Закону України «Про обіг векселів в Україні» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що зобов'язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи. Використання векселів Національним банком України здійснюється відповідно до законодавства України про обіг векселів.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Частинами 1, 3 статті 341 Господарського кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері. Безготівкові розрахунки можуть здійснюватися у формі платіжних доручень, платіжних вимог, вимог-доручень, векселів, чеків, банківських платіжних карток та інших дебетових і кредитових платіжних інструментів, що застосовуються у міжнародній банківській практиці.

Як уже зазначалось, відповідно до пункту 2.3 договору купівлі-продажу зЗа погодженням сторін можливі інші форми розрахунку, що не суперечать діючому законодавству України.

В матеріалах справи міститься копія вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» від 06 грудня 2016 року, на підставі якої останній вимагає від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» перерахувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» грошові кошти в розмірі 43 074 372,50 грн.

06 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» лист, у якому пропонувало провести розрахунок між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» простими векселями.

Складення та підписання акта приймання-передачі векселів та виконання зобов'язань (за договором №БВ214-16 купівлі-продажу цінних паперів від 05 грудня 2016 року) від 06 грудня 2016 року, відповідно до змісту якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» прийняло 9 простих векселів в рахунок сплати за вимогою, відповідно договору №БВ-214-16 купівлі-продажу цінних від 05 грудня 2016 року на суму 43 074 372,50 грн., підтверджує факт досягнення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст» згоди щодо іншої форми розрахунку, ніж та, що передбачена договором.

Наведені вище обставини та норми чинного законодавства спростовує доводи податкового органу стосовно того, що проведені розрахунки Товариства з обмеженою відповідності «Сільвер Траст» із Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» по договору купівлі-продажу цінних паперів від 05 грудня 2016 року №БВ214-16 шляхом власної емісії простих векселів та передачі їх актом приймання-передачі векселів та виконання зобов'язання від 06 грудня 2016 року є неправомірними.

В частині тверджень контролюючого органу про наявну інформацію про непричетність директора та засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» гр. ОСОБА_4 до реєстрації та фінансово-господарської діяльності підприємства, відсутність підписання ОСОБА_4 документів, в тому числі акту приймання-передачі векселів та виконання зобов'язань, акту про виконання зобов'язань, суд виходить з наступного.

Так, в акті перевірки (стор. 7) вказано, що згідно Єдиного державного реєстру судових рішень наявна ухвала Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року у справі №757/11009/18-к по суті розгляду кримінального провадження №0000018 від 21 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України, а саме «до слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшов лист СУ РФ ГУ ДФС у м. Києві від 19 лютого 2018 року №9079/7/26-15-23-0129 (лист ГСУ ФР ДФС України від 16 лютого 2018 року №4918/7/99-99-23-01-17) щодо вчинення кримінального правопорушення за фактом створення та використання невстановленими особами ТОВ «Шеваль Компані () з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на ухилення від сплати податків…

…Досудовим розслідуванням встановлено, що керівником та засновником ТОВ «Шеваль Компані» являється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка повідомила, що не має ніякого відношення до створення та діяльності вказаного підприємства, а також про те, що їй невідомо, яким чином вказане підприємство було зареєстровано на її ім'я…».

Відповідно до статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з приписами статті 104 вказаного Кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

Так, представником податкового органу не надано до суду протоколу допиту директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані».

Матеріали справи містять копію заяви на ім'я голови Державної фіскальної служби України від ОСОБА_4, у якій відсутня дата такої заяви як один з обов'язкових реквізитів.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія пояснень ОСОБА_4, наданих першому заступнику начальника Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області 20 січня 2017 року.

Разом з тим, суд наголошує, що вказані пояснення не є процесуальним документом, який може розцінюватись як доказ, крім того, контролюючим органом взагалі не наведено в межах якого кримінального провадження були відібрані зазначені пояснення, якщо таке взагалі існувало.

При цьому, суд звертає увагу, що вказані пояснення датовані ще 20 січня 2017 року, тобто більш ніж за рік до проведення перевірки, однак, контролюючим органом не було вчинено жодних дій щодо здобуття підтвердження підозр.

Суд також звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 24 квітня 2018 року по справі №2а/0370/205/12. Так, при розгляді справи суд зазначив, що доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку контролюючим органом не лише не надано вироку суду по контрагенту позивача - Товариству з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані», а навіть не надано доказів відкриття кримінального провадження саме по вказану факту, а тому наявні в матеріалах справи пояснення взагалі не можуть тягнути жодних правових наслідків для Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Траст».

В частині посилань контролюючого органу на ненадання позивачем в ході проведення перевірки договору доручення №БД214-16 від 05 грудня 2016 року, суд зазначає, що відповідно до умов договору купівлі-продажу цінних паперів ід 05 грудня 2016 року №БВ214-16, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс» (повірений) діє від імені та за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» на підставі договору доручення №БД214-16 від 05 грудня 2016 року.

Статтею 1000 Цивільного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Аналіз наведених норм та фактичних обставин свідчить, що сторонами договору доручення №БД214-16 від 05 грудня 2016 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Шеваль Компані» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс» (повірений), а відтак у позивача не могло і не повинно було бути примірника та/або копії примірника вказаного договору.

Стосовно посилань контролюючого органу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі №805/3729/17-а, за яким наведено інформацію про анулювання ліцензії Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку серії АЕ №294692 від 24 червня 2014 року, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Донброкфінанс», а саме: постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23 серпня 2017 року №360-СХ-6-Т застосовано санкцію про відмову ліцензіатів у проведенні перевірки у вигляді анулювання ліцензії на здійснення професійної діяльності на фондовому ринку-діяльності з торгівлі цінними паперами серії АЕ 294692 від 24 червня 2014 року.

Суд зазначає, що станом на момент укладення договору та здійснення на його підставі розрахунків (05 грудня 2016 року та 06 грудня 2016 року відповідно) вказана ліцензія на здійснення професійної діяльності на фондовому ринку-діяльності з торгівлі цінними паперами серії АЕ 294692 від 24 червня 2014 року була чинна та не анульована, а відтак посилання на зазначене рішення не є обґрунтованим.

Крім того, в акті перевірки відсутня інформація щодо набрання даним рішенням законної сили, а відтак суд вважає безпідставним посилання контролюючого органу на вказані обставини, які не стосуються в даному випадку предмета доказування.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів власних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийнятні (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституції та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного в сукупності, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2018 року №2, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність скасування даної постанови в судовому порядку.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявного у матеріалах справи платіжного доручення позивачем за його подання сплачено судовий збір, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР TPACT" (03150, м. Київ, вул.Предславинська,39, офіс 306) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.06.2018 р. №2, прийняте Головним управління Державної фіскальної служби України у м. Києві.

3. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР TPACT" (03150, м. Київ, вул.Предславинська,39, офіс 306) судові витрати в сумі 145376,01 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук