Справа № 819/2366/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/41/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "Березина" на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду про відмову у винесенні додаткового рішення від 03 грудня 2018 року у справі № 819/2366/17 за адміністративним позовом Приватного агропромислового підприємства "Березина" до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання незаконними дій, скасування податкових повідомлень-рішень, -

суддя в 1-й інстанції - Баб'юк П.М.,

час ухвалення рішення - 03.12.2018 року, не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення - 03.12.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Приватне агропромислове підприємство "Березина" із позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області із вимогами: визнати протиправними дії ГУ ДФС у Тернопільській області щодо проведення: документальної позапланової невиїзної перевірки ПАП "Березина" в період з 11.09.2017 по 15.09.2017 як похідної від незаконної документальної планової перевірки в період з 14.07.2017 по 03.08.2017 та документальної позапланової виїзної перевірки ПАП "Березина" в період з 21.11.2017 по 27.11.2017 як похідної від незаконної документальної планової перевірки в період з 14.07.2017 по 03.08.2017; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.12.2017 №.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі №819/2366/17 задоволено частково адміністративний позов Приватного агропромислового підприємства «Березина" (далі - позивач, ПАП "Березина") до Головного управління ДФС в Тернопільській області (далі - відповідач, ГУ ДФС в Тернопільській області) про визнання незаконними дій, скасування податкових повідомлень-рішень, а саме: визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 13.12.2017 №, №, №; в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Тернопільській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки в період з 11.09.2017 по 15.09.2017 та документальної позапланової виїзної перевірки в період з 21.11.2017 по 27.11.2017 - відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області в користь Приватного агропромислового підприємства "Березина" сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 41925,00 грн.

29.10.2018 від ПАП "Березина" подало заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить вирішити питання про розподіл витрат на проведення економічної експертизи.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що для встановлення та дослідження законності оскаржуваних ППР були необхідні спеціальні знання у сфері бухгалтерського та податкового обліку. В зв'язку із цим, ПАП "Березина" уклало договір з ПП "Партнер І СК" про проведення експертних досліджень. Ціна послуг з проведення судової економічної експертизи склала 13865,60 грн. Оскільки, суд в рішенні від 03.10.2018 не вирішив питання розподілу між сторонами витрат на проведення судової експертизи, позивач звернувся із даною заявою про розподіл витрат на проведення економічної експертизи.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду про відмову у винесенні додаткового рішення від 03 грудня 2018 року у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив позивач подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано факти та обставини, що мають значення для справи, зроблено висновки які не відповідають дійсним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що на підставі клопотання ПАП «Березина» від 15.02.2018 року до матеріалів справи №819/2366/17 було долучено договір від 03.01.2018 № 1/03-2018, в п. 3.2 якого вказано конкретно ціну послуг з проведення судової економічної експертизи, тобто фактично- інформацію щодо розміру витрат на проведення експертизи. А тому, апелянт вважає, що до моменту винесення судового рішення ним було надано суду всі належні та достатні докази, які підтверджували факт проведення експертизи та розмір витрат на проведення експертизи.

Просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду про відмову у винесенні додаткового рішення від 03 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що докази, що підтверджують понесення позивачем витрат на судову експертизу, подані позивачем з пропуском процесуального строку встановленого статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами частини сьомої цієї статті, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як випливає із матеріалів справи, судове рішення у справі винесено 03.10.2018. Заява про ухвалення додаткового рішення разом із документами, що підтверджують понесення позивачем витрат на судову експертизу надійшла до суду 29.10.2018.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня заява про стягнення витрат пов'язаних з проведенням експертизи, а саме лише посилання в позовній заяві на стягнення з відповідача судових витрат та надання до суду, як вказує апелянт, заяви ПАП «Березина» на проведення експертизи №1 від 03.01.2018, договору №1/03-2018 від 03.01.2018 та висновку експерта №1/08/02-2018 від 08.02.2018 не є заявою як це передбачено ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущено встановлений частиною 7 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України п'ятиденний строк для надання таких доказів.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 139, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "Березина" - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду про відмову у винесенні додаткового рішення від 03 грудня 2018 року у справі № 819/2366/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 30.01.2019 року