Справа № 1740/2062/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2019 року м. Рівне №1740/2062/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2
доУправління Укртрансбезпеки у Донецькій області
про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2В.) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (далі відповідач), за змістом якого просив суд:

визнати рішення та дії відповідача у складанні Акту №0004575 від 19.05.2018, у складанні розрахунку плати за проїзд від 19.05.2018 та у прийнятті рішення у формі повідомлення про заборгованість від 05.06.2018 незаконними і протиправними;

визнати протиправним і скасувати розрахунок плати за проїзд від 19.05.2018;

визнати протиправним і скасувати Акт №0004575 від 19.05.2018;

визнати протиправним і скасувати повідомлення про заборгованість №1262/22-2018 від 05.06.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 05.06.2018 за №1262/22-18 на адресу позивача начальником Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області направлено "повідомлення про заборгованість", в якому його звинувачено у ніби то "перевищенні належним йому транспортним засобом нормативних вагових параметрів" та постановлено вимогу щодо сплати 272 євро за проїзд автомобілем дорогами загального користування. Позивач зазначив, що при проведенні зважування транспортного засобу посадовими особами відповідача, на вимогу працівників Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області було надано для ознайомлення ряд документів, як того вимагають норми статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". В даних документах було чітко вказано, що при зважуванні транспортного засобу для виїзду на рейс не було зафіксовано жодного перевищення вагових обмежень. Оскільки усі документи водієм було надано, а перевищення ваги автомобіля не мало місця, то відповідно і Акт відповідача №012954 від 19.05.2018 не може бути законним та підлягає скасуванню. Позивач вважає безпідставними посилання відповідача у Акті на ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" щодо надання позивачем послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та ст. 48 Закону, оскільки було надано усі необхідні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства. ОСОБА_2 вказав, що під час зважування 19.05.2018 в ТОВ "ОСОБА_3 Інвест" (кінцевий пункт рейсу, куди перевозився вантаж) вага автотранспортного засобу становила 37320 кг. Відтак рішення посадової особи при складенні "Розрахунку", яким на позивача покладено обовязок сплати 272 євро за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, вважає безпідставним.

За наведених обставин, позивач вважає, що дії відповідача, які полягають у направленні на його адресу повідомлення про заборгованість, а також дії посадових осіб, які полягають у складання акту проведення перевірки №012954 від 19.05.2018, у незаконному винесенні розрахунку щодо сплати 272 євро є незаконними, а винесені ними рішення підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Жуковської Л.А. від 02.08.2018 позовну заяву залишено без руху, надано десятиденний строк з дати отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений строк позивач недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою від 20.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2018, адміністративну справу передано для розгляду судді Дорошенко Н.О.

Ухвалою від 31.08.2018 адміністративну справу №1740/2062/18 прийнято до провадження суддею Дорошенко Н.О. та призначено підготовче засідання у справі.

17.10.2018 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач відзиву на позов не подав, своєї позиції щодо позовних вимог суду не повідомив.

У судовому засіданні 14.01.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Вказала, що загальна маса транспортного засобу під час проведення відповідачем вагового контролю була в межах допустимої норми 40 тонн. Повідомила, що ваги автомобільні електронні, якими проводилось ваговий контроль транспортного засобі, що належить позивачу на праві власності, знаходились на поверхні, яка мала нерівності, а тому не могли показати правильний результат зважування. Окрім цього, після проведення зважування посадові особи відповідача відмовили водію у проведенні повторного зважування, що свідчить про те, що результат зважування вказав неправильні дані. Також повідомила, що транспортний засіб знаходився в користуванні іншого перевізника, а не позивача.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив та врахував таке.

Судом встановлено, що 19.05.2018 посадовими особами Управління Укртрансбепеки у Донецькій області на автодорозі М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 634 км проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів транспортом засобом марки Scania R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки Samro Original, реєстраційний номер НОМЕР_2. Представник позивача в ході розгляду справи судом визнала, що вказаний автомобіль та причіп належить позивачеві на праві приватної власності.

За результатами перевірки відповідачем 19.05.2018 складено акт №012954 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано порушення: згідно ТТН №МВ-1000441 від 17.05.2018 замовник ТОВ "Компанія"Стюард" перевізник ОСОБА_2 не забезпечив наявність на т.з. ВК8446ВІ у водія ОСОБА_4 дозволу, який дає право руху автодорогами України, виданий уповноваженими компетентними органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, передбаченого ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Водій з виявленими порушеннями не погодився, про що зазначив у відповідному розділі Акта (а.с.82).

Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0011116 від 19.05.2018 автомобіля марки Scania R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки Samro Original, реєстраційний номер НОМЕР_2 зафіксовані наступні результати навантаження на осі: 1) 3300 кг; 2) 7400 кг; 3) 8150 кг; 4) 6800 кг; 5) 7750 кг тонн. Встановлено повну масу транспортного засобу: 33400 кг (а.с.14).

Зазначені в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0011116 від 19.05.2018 показники відповідають відомостям, відображеним у талоні зважування №72 від 19.05.2018 (а.с.8).

Актом №0004575 від 19.05.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів встановлено фактичну повну масу автомобіля Scania R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки Samro Original, реєстраційний номер НОМЕР_2 33400 кг, при нормативно допустимій 40000 кг, а також фактичне навантаження на осі транспортного засобу 3,3/7,4/22,7 тонни при допустимому 11,00/11,00/22 тонни (а.с.13).

Також 19.05.2018 уповноваженими особами відповідача складено розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0004575, яким позивачу за маршрут с. Надичі Львівської обл. м. Маріуполь транспортного засобу Scania R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_1, нараховано плату за проїзд в розмірі 272,0 євро (а.с.12).

Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області надіслано на адресу позивача повідомлення про заборгованість від 05.06.2018 №1262/22-18, яким повідомлено про необхідність внесення плати за проїзд в розмірі 272 євро (а.с.9).

Не погоджуючись діями посадових осіб відповідача щодо складання розрахунку плати за проїзд та прийнятті рішення у формі повідомлення про заборгованість, вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню, розрахунок плати за проїзд, акт та повідомлення, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001, зі змінами та доповненнями, (далі - Закон №2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

За змістом ст.29 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30.06.1993, зі змінами та доповненнями (далі - Закон №3353-XII) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Підпунктами 2, 15 п.5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті,

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.8 Положення).

Відповідно до вимог частин першої, другої 1, 2 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" Кабінет Міністрів України постановою №879 від 27.06.2007 затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі по тексту - Порядок № 879).

Пунктом 1 Порядку № 879 визначено, що цей Порядок регулює механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до підпунктів 2, 4 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпункт 4 пункту 2 Порядку №879 визначає, що габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів

Згідно з пунктом 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Досліджені докази підтверджують перевищення нормативів осьового навантаження транспортного засобу, а відтак висновок про необхідність внесення плати за проїзд такого транспортного засобу суд вважає обгрунтованим. Суд не приймає доводів позивача щодо відсутності перевищення норм ваговим параметрів з покликанням на акт зважування на автомобільних вагах ТОВ "ОСОБА_3 Інвест" (а.с.10), оскільки зазначене товариство не було учасником перевезення в спірних правовідносинах та не наділене повноваженнями на здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір", який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України, справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (пункт 28 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі.

Перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, відповідно до наведених положень Порядку №879 у разі порушення вагових параметрів плата за проїзд у визначеному розмірі повинна вноситися перевізником.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону № 2344-III).

Таким чином, відповідальності за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів, за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього у відповідності до ст.1 Правил дорожнього руху України.

У зв'язку з цим слід зазначити, що відповідно до ст.ст.908, 909 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Крім того, статтею 50 Закону № 2344-III передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Судом встановлено, що на час проведення перевірки уповноваженими особами Укртрансбезпеки 19.05.2018 транспортним засобом марки Scania R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки Samro Original, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 здійснювалось транспортування вантажу: "мясо куряче механічного обвалювання"; "кінчики крил курячі морожені"; "печінка куряча морожена"; "печінка індича морож."; "серце індиче заморожене"; "серце свинне заморожене"; "печінка яловича морож" відповідно до товарно-транспортних накладних від 17.05.2018 №РН-000263; №МВ-1000441 (а.с.83,84).

Вказані товарно-транспортні накладні є документами, які у розумінні ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, ст.50 Закону № 2344-III підтверджує факт укладення договорів перевезення вантажу між перевізником та відправником (вантажовідправником).

За змістом товарно-транспортної накладної від 17.05.2018 №РН-000263 перевізником зазначено: ФОП ОСОБА_4; замовник, вантажоодержувач: ТОВ "Компанія"Стюард" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 116А; вантажовідправник: ТОВ "ТД Профіт" (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, 32).

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 17.05.2018 №МВ-1000441 автомобільним перевізником зазначено: ПП ОСОБА_4; замовник, вантажоодержувач: ТОВ "Компанія"Стюард" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 116А; вантажовідправник: ТОВ "ТД МІТ ВЕЙ" (80100, Львівська область, м. Червоноград). При цьому, у обох товарно-транспортних накладних водієм вказаний ОСОБА_4

Відповідно до виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія ААБ №628401, дата видачі 22.06.2012, ОСОБА_4 зареєстрований з 22.06.2012 за №2 002600 як Фізична особа-підприємець (РНОКПП НОМЕР_3) (а.с.85).

Згідно зі свідоцтвом платника єдиного податку Серія Б №752151 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ФОП ОСОБА_4, що зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 35683, є: за кодом КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); кодом КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с.86-101).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що він є фізичною особою-підприємцем, має комерційні відносини з позивачем та час від часу користується належним ОСОБА_2 на праві власності транспортним засобом марки Scania R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки Samro Original, реєстраційний номер НОМЕР_2. У день проведення посадовими особами відповідача габаритно-вагового контролю автомобіля, що належить позивачу, 19.05.2018 ОСОБА_4 перевозив вантаж відповідно до товарно-транспортних накладних, які надав до перевірки.

Будь-які відомості щодо участі позивача в здійсненні обумовленого вантажного перевезення в досліджених товарно-транспортних накладних та в матеріалах адміністративної справи не відображені.

При цьому слід зазначити, що товарно-транспортні накладні відповідно до статті 48 Закону № 2344-III є документами, на підставі яких виконувалися вантажні перевезення, містять всі необхідні реквізити та скріплені печатками учасників перевезень. Товарно-транспортна накладна від 17.05.2018 №МВ-1000441 була пред'явлена ОСОБА_4 для перевірки посадовим особам відповідача та описана в акті перевірки №012954 від 19.05.2018.

Таким чином, на час проведення перевірки в розпорядженні уповноважених осіб Укртрансбезпеки були наявними документи, в яких зафіксовані відомості щодо автомобільного перевізника, однак такі відомості залишилися поза увагою відповідача під час складання оскарженого розрахунку.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_2 у спірних правовідносинах не є перевізником у розумінні Закону № 2344-III, оскільки документально підтверджено, що на час проведення перевірки належного йому транспортного засобу фактично використовувався іншою фізичною особою-підприємцем, у той час як за пунктом 28 Порядку №879 плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування вносить перевізник.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач у спірних правовідносинах не є перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому покладення на позивача обов'язку оплати вартості проїзду великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів не може бути визнано обґрунтованим. При складанні оскарженого розрахунку суб'єкт владних повноважень не дотримався приписів закону, діяв упереджено, без урахування всіх обставин справи, а відтак, вказаний розрахунок плати за проїзд є протиправним та підлягає скасуванню. Тому позов в цій частині вимог слід задовольнити.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення та дії, які полягають у складанні акту, розрахунку плати за проїзд, прийнятті повідомлення про заборгованість, про визнання протиправним та скасування акта та повідомлення про заборгованість, суд враховує таке.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 (далі Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право особи.

Слід зазначити, що рішення та дії відповідача у складанні Акту №0004575 від 19.05.2018, розрахунку плати за проїзд від 19.05.2018 та у прийнятті рішення у формі повідомлення про заборгованість від 05.06.2018 не впливають на права, свободи та інтереси позивача та безпосередньо не створюють правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав та обов'язків.

При цьому, суд зауважує, що акт №0004575 від 19.05.2018 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а є процесуальним засобом фіксації виявлених порушень під час здійснення габаритно-вагового контролю уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області та складається в разі встановлення перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Надіслане на адресу позивача повідомлення про заборгованість від 05.06.2018 також не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а є службовим документом, складеним в процесі діяльності відповідача.

За наведеного, у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині вимог.

Суд вважає, що внаслідок задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу до акту №0004575 від 19.05.2018, порушені права та інтереси позивача, за захистом якого він звернувся до суду, будуть захищені в повному обсязі.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обовязку доказування та не надав суду жодних належних та допустимих доказів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість, позивач довів протиправність прийняття посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу до акту №0004575 від 19.05.2018.

Таким чином, за наслідками судового розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.3) суд присуджує на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до частини третьої статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 (35680 с. Стара Миколаївка, Дубенського району, Рівненської області, вул. Л.Українки,28, ІПН НОМЕР_4) до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (84333 м. Краматорськ, вул. Академічна,11-1, Донецької області, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу до акту № 0004575 від 19.05.2018.

В позові в частині вимог про визнання протиправними рішення та дії, які полягають у складанні акту, розрахунку плати за проїзд, прийнятті повідомлення про заборгованість, про визнання протиправним та скасування акта та повідомлення про заборгованість - відмовити.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_2 (35680 с. Стара Миколаївка, Дубенського району, Рівненської області, вул. Л.Українки,28, ІПН НОМЕР_4) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Укртрансбезпеки (03135 м. Київ, просп. Перемоги,14, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді повне рішення складене 29 січня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.