Справа № 186/1468/18
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1468/18
Провадження № 2-а/545/8/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №407373 від 11.09.2018р,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №407373 від 11.09.2018р.

В своєму позові послався на те, що 11.09.2018 року він, керував транспортним засобом (надалі ТЗ) в складі тягача марки MAN TGA 18.480 (номерний знак НОМЕР_1) з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак АЕ1398 XX).

На 324 км. о 13:40 годині, на автомобільній дорозі Київ-Харків-Довжанський ТЗ було зупинено інспектором роти № 1, БПП у м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 (далі по тексту Працівник поліції).

Працівником поліції було винесено Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 407373 від 11.09.2018 р. (далі за текстом Постанова). В оскаржуваній постанові зазначено що «А/д Київ-Харків-Довжанський на 324 км. перевозив великогабаритний вантаж, а саме комбайн зернозбиральний «JOHN DEERE 9670STS» з дозволом № 7 НГ, де вказано, що вантаж виступає за задній габарит 1,5 м., а в дійсності 2,1 м., чим порушив п.22.5 ПДР України» та накладено штраф у розмірі 510,00 (пятсот десять) гривень.

Оскільки, в процесі складання Постанови у позивача не було можливості надати письмові пояснення. Це змусило його отримати Постанову з метою її оскарження у встановленому Законом порядку.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, а тому ця Постанова підлягає скасуванню.

11.09.2018р. позивач здійснював перевезення вантажу, а саме комбайн «JOHN DEERE 9670 STS» (далі по тексту-вантаж), фактично вантаж виступає за задній габарит ТЗ 1,5 м., що дозволено наданим дозволом № 7 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні від 31.07.2018 р. що діє з 08.08.2018 р. по 21.09.2018 р..

Працівник поліції проводив заміри габаритів вантажу, пристроєм сумнівного походження «рулеткою», на який не було предявлено свідоцтво виданого уповноваженим органом виконавчої влади у сфері метрології що може бути підтверджено записом з нагрудної камери відеозапису.

Працівник поліції зазначив що Позивач порушив норми які були зазначені в дозволі а саме, перевозив вантаж, який виступав за габарити більшим ніж передбачене дозволом національної поліції.

Відповідно до абзацу 17 п. 1.10 ПДР «габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно- вагового контролю».

Відповідно до п. З Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансбезпеки та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Крім того, існує Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879. Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (вісі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306

Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (п.1 Порядку №879).

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (вісі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (підп.2 п.2 Порядку №879).

В підп.6 п.2 Порядку №879 вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

В п.6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207, посадові особи Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансбезпеки щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Відповідно до п.п.12, 13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне:

- утримуватись у робочому стані;

- періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням)

видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним .органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пп.пп. 7-9 п. 2 Порядку № 879 місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобі.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги, за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Відповідно до п. 8 вище вказаного Порядку, у темну пору доби місце здійснення габаритно-вагового контролю повинне бути освітленим.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти та за допомогою спеціального, сертифікованого вимірювального обладнання. Як вбачається з вище вказаного, працівник поліції не застосовував передбачені чинним законодавством правил проведення габаритно-вагового вимірювання, що підтверджує відсутність належних та допустимих доказів порушення мною чинного законодавства.

Фактична зупинка ТЗ була здійснена на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, М-03 при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції.

На підставі вищезазначеного просить вважати, що перевірка габаритних розмірів ТЗ інспектором поліції та працівиками Укртрансбезпеки не виконувалась.

На підставі вищевикладеного, вважає дії інспектора роти № 1, БПП у м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови від 11.09.2018 р. серії НК № 407373 про накладення адміністративного стягнення у вигляду 510,00 гривень, незаконними, оскільки порушує п.1 ст. 247 КУпАП, а саме відсутність події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Зокрема, його позиція підтверджується наступними доказами :

- дозволом №7 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативи від 31.07.2018р., виданого відділом організації дорожнього руху управління патрульної в м. Києві Національної поліції України, якій діє з 08.08.2018 р. по 21.09.2018 р. У якому зазначено виступ за задній габарит 1,5 м та дозволяє рух по а/д М-03.

Згідно ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне Правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до п. З ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Згідно із п.1 ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вище наведене, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, а отже такою, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Прохав : Визнати дії інспектора роти № 1, БПП в Полтавській області лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_2, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови НК № 407373 від 11.09.2018 р. про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень за порушення ст. 132-1 КУпАП, незаконними.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення НК № 407373 від 11.09.2018 р. винесену інспектором роти №1, БПП в Полтавській області патрульної поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,0 (пятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності заст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 11.09.2018 р. - закрити.

Розгляд справи провести в спрощеному провадженні без його участі.

В судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві зазначив, що прохає провести розгляд справи без його участі.

В судове засідання відповідач не зявився надавши відзив на позов та заяву про розгляд справу у його відсутність.

Третя особа в судове засідання не з»явився надавши заяву в якій з позовними вимогами не погодився та прохав провести розгляд за його відсутності.

Суд дослідивши надані сторонами докази по справі , вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення .

Так судом встановлено, що 11.09.2018 року ОСОБА_1, керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGA 18.480 (номерний знак НОМЕР_1) з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак АЕ1398 XX).

На 324 км. о 13:40 годині, на автомобільній дорозі Київ-Харків-Довжанський ТЗ позивач був зупинений інспектором роти № 1, БПП у м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2.

Працівником поліції було винесено Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 407373 від 11.09.2018 р. В оскаржуваній постанові зазначено що «А/д Київ-Харків-Довжанський на 324 км. перевозив великогабаритний вантаж, а саме комбайн зернозбиральний «JOHN DEERE 9670STS» з дозволом № 7 НГ, де вказано, що вантаж виступає за задній габарит 1,5 м., а в дійсності 2,1 м., чим порушив п.22.5 ПДР України» та накладено штраф у розмірі 510,00 (пятсот десять) гривень.

Враховуючи вказані вище норми законодавства із застосуванням норм ст. 36 КУпАП інспектор патрульної поліції притягнув Позивача до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 132-1 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 грн.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобовязаний:

1)неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва;

3)поважати і не порушувати права і свободи людини.

Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю.

Завданнями і функціями УПП у Полтавській області ДПП (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 №96 (далі - Положення) є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Так, позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме : 11.09.2018 о 13 год. 40 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський на 324 км. водій, керуючи транспортним засобом MAN TGA 18.480, д.н.з. АЕ 2473ВА, з напівпричепом ВЕСТТ 975310, д.н.з. НОМЕР_2, перевозив великогабаритний вантаж, а саме комбайн зернозбиральний «JOHN DEERE 9670STS» з дозволом № 7 НЕ, де було зазначено, що вантаж виступає за задній габарит 1,5 м., та при перевірці було встановлено, що в дійсності вантаж виступає на 2,1м., чим порушив п.п.22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Згідно п. 22.5 ПДР За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.1.3. ПДР, учасники дорожнього руху повинні знати і неухильно виконувати правила.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» також передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вище вказані спеціальні правила перевезення великогабаритними транспортними засобами встановлені постановою КМУ від 18.01.2001 №30 «Про затвердження Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (далі - Правила перевезення).

Відповідно до постанови КМУ № ЗО від 18.01.2001 р « Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» встановлено, що: транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. № 1094.

Пункт 4 Правил перевезення передбачає: Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозвязку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Вимоги до організації проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів встановлені в п.25 Правил перевезення, де наголошено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Крім того, відповідно до п.3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 габаритно- ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

П. 15 Порядку зазначає, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Отже, хоча позивач на момент складання постанови про адміністративне правопорушення і мав при собі дозвіл №7 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строк дії якого з 08.08.2018 по 21.09.2018, де зазначено, що вантаж виступає за задній габарит на 1,5м., але при перевірці інспектором було встановлено, що в дійсності вантаж виступає на 2,1м.

Таким чином інспектор фактично не здійснював велико-габаритний контроль, а перевіряв у водія наявність дозволу на рух, та відповідність зазначених у дозволі параметрів.

Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а саме - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - субєктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, поліцейський притягнув Позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривень.

Суд вважає, що інспектор роти №1 БПП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_2 виносячи постанову всебічно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та при накладенні адміністративного стягнення, встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку. Також на підтвердження правомірності своїх дій при винесенні постанови відповідач надав до суду аргументований відзив на позов.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними позовні вимоги, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому слід відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1. визнання незаконними дій інспектора поліції ОСОБА_2 , скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №407373 від 11.09.2018р. та закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 132-1 КУпАП та накладенння стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Керуючись ст. ст. 9, 241-247, 250 КАС України , ст..ст. 132, 247, 259-263 Кодексу про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про Національну поліцію» , Конституцією України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити за безпідставністю в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про визнання незаконними дій інспектора поліції ОСОБА_2 , скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №407373 від 11.09.2018р. та закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 132-1 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя: А.Г.Потетій