Справа № 2-а-156/11
Суддя: Гончаренко Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-156/11
провадження № 6-а/694/23/19
У Х В А Л А

Іменем України

25.01.2019 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавці А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Управління Державного казначейства у Звенигородському районі Головного управління державного казначейства України у Черкаській області про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-а-156/2011,-

ВСТАНОВИВ:

До Звенигородського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни.

Вимога обґрунтована тим, що постановою Звенигородського районного суду від 11.01.2011 року по справі № 2-а-156/11 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та зобовязано управління Пенсійного Фонду України в Звенигородському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її розміру як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно ст. 6 Закону Укріни Про соціальний захист дітей війнипочинаючи з 16 червня 2010 року з урахуванням виплаченого підвищення до пенсії за вказаний період. Управлінням ДВС ГТУЮ у Черкаській області прийнято постанову Звенигородського районного суду до виконання та внесено дані про рішення 07.11.2014 року до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 45373447. ОСОБА_2 19.03.2015 року померла. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 За вказаним свідоцтвом, до складу спадщини за померлою, увійшло право на доплату до пенсії відповідно постанови Звенигородського районного суду від 11.01.2011 року по справі № 2-а-156/11р., яка прийнята до виконання Управлінням ДВС ГУЮ у Черкаській області та внесена до Реєстру за № 45373447. Зазначає, що вона як спадкоємець є правонаступником прав і обовязків померлої ОСОБА_2 та відповідно має право на отримання вищевказаної суми.

Сторони в судове засідання не зявилися. Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд вказаної заяви без її участі, просить суд її задовольнити, причини неявки інших учасників справи суду невідомі. Відповідно до ч.2 статті 379 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву та додані до неї докази, суд встановив такі обставини.

Постановою Звенигородського районного суду від 11.01.2011 року по справі № 2-а-156/11 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано неправомірною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Звенигородському районі щодо відмови ОСОБА_2 здійснити перерахунок та виплату пенсії з підвищенням її розміру як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону Укріни Про соціальний захист дітей війниз 16 червня 2010 року. Зобовязано управління Пенсійного Фонду України в Звенигородському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її розміру як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно ст. 6 Закону Укріни Про соціальний захист дітей війнипочинаючи з 16 червня 2010 року з урахуванням виплаченого підвищення до

пенсії за вказаний період.

19.03.2015 року стягувач ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 250567 від 20.03.2015 р. виданого Вільховецькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області та відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2018 року, зареєстрованому в реєстрі за №2739, спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є її сестра ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2018 року, спадкоємцем права на доплату до пенсії, згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни", що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області (по Звенигородському районі) в розмірі 2139,97 грн.( дві тисячі сто тридцять дев»ять гривень 97 коп.), яка належить померлому на підставі повідомлення №72371/04-07, виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області (по Звенигородському районі) 14.11.2018 року; права на доплату до пенсії, згідно ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області (по Звенигородському районі) в розмірі 12520,36 грн.(дванадцять тисяч п«ятсот двадцять гривено 36 копійок), яка належала померлому на підставі повідомлення №72371/04-07, виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області (по Звенигородському районі) 14.11.2018 року, є її сестра ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з повідомлення № 10967 від 07.11.2014 року виданого Управлінням ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області постанова № 2-а-156/2011 від 11.01.2011 року, видана Звенигородським районним судом Черкаської області прийнята для обліку та включена до першої черги задоволення вимог, дані якої про рішення 07.11.2014 року внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 45373447.

Відповідно до ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Заміна судом сторони виконавчого провадження її правонаступником відбувається за поданням державного виконавця чи за заявою самої заінтересованої сторони.

Водночас, згідно ч.1 ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

П.4 ч.1 ст. 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннiм судом, встановленим

законом.

У своїй постанові від 29.07.2010 у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Ст. 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

На підставі вище зазначеного, аналізу викладених норм матеріального та процесуального права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що якщо за життя позивач ОСОБА_2 мала право на перерахунок та виплату пенсії передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", проте не отримала їх за життя, з незалежних від неї причин, то суд вважає за можливе допущення процесуального правонаступництва членом сім'ї у даному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2015 року у справі № К/800/65810/14.

Керуючись ст.ст. 379 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Управління Державного казначейства у Звенигородському районі Головного управління державного казначейства України у Черкаській області про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-а-156/2011- задовольнити.

Замінити сторону провадження в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою за № 45373447 по виконанню постанови Звенигородського районного суду від 11.01.2011 року в адміністративній справі № 2-а-156/2011, стягувача ОСОБА_2, яка померла 19.03.2015 р., її правонаступником ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючою в ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Гончаренко