Справа № 420/5180/18
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5180/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

представника відповідача - Коперсак М.С. (по довіреності)

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_3 з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.08.2018 року №, №, №, №, №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.08.2018 року №, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.08.2018 року №, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 30.08.2018 року №.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, а позивачу відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов, відповідь на відзив, обґрунтовані тим, що позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, є платником другої групи єдиного податку, ним ведеться книга обліку доходів та на підставі даних книги позивачем подані податкові декларації за 2014-2017 роки, а з отриманого доходу сплачені всі необхідні податки і збори. Крім того, відповідачем не доведено отримання позивачем доходу в розмірі 4964003,15 грн., оскільки на картковому рахунку позивач здійснювався рух власних коштів, а не коштів від здійснення підприємницької діяльності. Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання з'явився. Відзив на адміністративний позов (аркуші справи 36-39) обґрунтований відповідачем тим, що за результатами перевірки ОСОБА_3 встановлено порушення ним податкового законодавства, які позивачем не спростовані, позивач використовував власний рахунок для здійснення підприємницької діяльності та не здійснював облік отриманих коштів, що призвело до порушення ним податкового законодавства, а тому оскаржувані рішення відповідача є правомірними та не підлягають скасуванню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ГУ ДФС в Одеській області у період з 02.07.2018 року по 09.07.2018 року проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складений акт перевірки №1519/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 13.07.2018 року (аркуші справи 54-70).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, тобто, не забезпечено зберігання книги обліку доходів і витрат по формі №10, п. п. 2 п. 291.4 ст. 291, п. 292.1, 292.6 ст. 292, п. 293.4, 293.8 ст. 293, п. 296.6 ст. 296, п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми єдиного податку на 106729,79 грн., п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України, тобто, не подання річних декларацій про майновий стан та доходи за 2016, 2017 роки, п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження господарської діяльності за період з 01.10.2016 року по 31.12.2017 року на суму 565933,63 грн., ч. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та п. 3.2 розділу ІІІ Наказу Міндоходів України «Про затвердження порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за період з 01.10.2016 року по 31.12.2017 року, тобто, не надання звітності, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7 з урахуванням п. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження зобов'язання по сплаті єдиного соціального внеску на 101453,33 грн. за 2016-2017 роки, ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», тобто, несвоєчасна сплата суми єдиного внеску, сума штрафу за несвоєчасне перерахування ЄСВ від підприємницької діяльності становить 309,41 грн., пені 16,55 грн., п. п. 1.2, 2.2, 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті Україні», затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 року №637, тобто, не оприбутковування готівкових коштів на суму 408721,92 грн.

На підставі виявлених порушень, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 30.08.2018 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем єдиний податок за податковим зобов'язанням на суму 106729,79 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 26682,45 грн. (аркуш справи 10), податкове повідомлення-рішення від 30.08.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи з фізичних осіб за податковим зобов'язанням на суму 565933,63 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 141483,41 грн. (аркуш справи 11), податкове повідомлення-рішення від 30.08.2018 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340 грн. (аркуш справи 12), податкове повідомлення-рішення від 30.08.2018 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510 грн. (аркуш справи 13), податкове повідомлення-рішення від 30.08.2018 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 2043609,6 грн. (аркуш справи 14), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.08.2018 року №, яким позивачу донараховано 101453,33 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (аркуш справи 15), рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.08.2018 року №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 325,96 грн. (аркуш справи 16), рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 30.08.2018 року №, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 340 грн. (аркуш справи 17).

Позивач не погодився з правомірністю зазначених рішень відповідача, а тому звернувся до суду з цим позовом.

З акту перевірки вбачається, що позивач перебував на спрощеній системі оподаткування другої групи, однак в вересні 2016 року перевищив максимальний обсяг доходу, який передбачений для другої групи оподаткування, однак не перейшов на третю групу оподаткування або загальну систему оподаткування, що призвело до нарахування позивачу з суми перевищення доходів для другої групи податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також штрафних санкцій за несвоєчасну сплачений позивачем внесків, не подана відповідної звітності. Крім того, позивач не надав книгу обліку доходів під час перевірки, зазначив про її втрату, що призвело до нарахування йому штрафних санкцій, в тому числі, за не оприбуткування готівкових коштів.

Суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки правомірними та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та був платником єдиного податку другої групи, а тому мав відповідати критеріям, зазначеним в п. п. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 292.1, 292.6 ст. 292, п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку фізичної особи - підприємця є, зокрема, дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій).

Датою отримання доходу платника єдиного податку є, зокрема, дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі.

Згідно з п. 293.4, 293.8 ст. 293, п. 296.6 ст. 296 Податкового кодексу України для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) ставка єдиного податку встановлюється у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу доходу.

Платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування.

Такі платники до суми перевищення зобов'язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу.

Сума перевищення обсягу доходу відображається у податковій декларації за податковий (звітний) період, у якому відбулося таке перевищення. При цьому отримана сума перевищення доходу, встановленого для платників єдиного податку першої і другої груп, не включається до обсягу доходу, з якого сплачується наступна обрана ставка такими платниками єдиного податку.

Платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Позивач під час перевірки надав виписки з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» по рахунку, відкритому на його ім'я, відповідно до яких станом на 30.09.2016 року сума отриманого позивачем доходу з початку 2016 року становила 2211531,94 грн., тобто, відбулося перевищення доходу платника єдиного податку 2 групи за 9 місяців 2016 року на 711531,94 грн., при тому, що максимальна сума доходу, яка дає право на застосування ставки єдиного податку 2 групи складає 1500000 грн., а тому податковим органом правомірно нарахований податок в розмірі 15% від суми перевищення доходу.

Крім того, враховуючи перевищення обсягу доходу для другої групи платника податків, позивач мав перейти на третю групу платника податків, або загальну систему оподаткування, проте заяву не подав та таких дій не вчинив, що призвело до правомірного нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2016 року по 31.12.2017 року з суми отриманого доходу без вирахування витрат (у відповідності до п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України), на підтвердження яких позивачем первинних документів не надано (крім витрат по сплаті комісії банку по операціям з отримання позивачем доходу та сплаті ЄСВ, які підтверджені документально), а також застосування штрафних санкцій за не подання річних декларації за 2016, 2017 роки у відповідності до п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України.

Крім того, оскільки з 01.10.2016 року позивач вважається таким, що знаходиться на загальній системі оподаткування, він мав подавати звітність у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», проте такої звітності він не подавав в період з 01.10.2016 року по 31.12.2017 року.

Враховуючи заниження доходу позивачем за 2016-2017 роки, який є базою для нарахування єдиного соціального внеску, ним занижені також зобов'язання зі сплати єдиного соціального внеску, який до того ж сплачений несвоєчасно, що стало підставою для нарахування податковим органом цих зобов'язань та застосування штрафу за несвоєчасне перерахування ЄСВ у відповідності до ст. 6, 7, 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Під час розгляду справи представником позивача надані пояснення про те, що грошові кошти, які знаходилися на картці позивача є власними коштами та не мають відношення до підприємницької діяльності ОСОБА_3, а тому висновки податкового органу є надуманими, що також зазначено в відповіді на відзив на позовну заяву, однак суд критично ставиться до наданих пояснень, оскільки під час перевірки позивачем надавалися письмові пояснення, які не містять таких даних, не зазначено які конкретно суми з тих, рух яких відображений в виписці з банку є власними коштами, а які є коштами від здійснення підприємницької діяльності та позивач не заперечує використання власного рахунку при здійсненні підприємницької діяльності.

Також під час розгляду справи представник позивача зазначив, що кошти отримані позивачем згідно виписки з банку від інших осіб є позиченими у позивача коштами тими особами, які ідентифіковані в виписці, однак, будь-яких доказів на підтвердження цих обставин позивач не надав, не довів обставини на які посилається та кошти які надходили на адресу позивача є коштами від різних осіб, які переведені з різних міст України, що ставить під сумнів твердження позивача, які не ґрунтуються на будь-яких доказах.

Крім того, суд наголошує на тому, що ці обставини не зазначалися позивачем під час подання позову, уточнення підстав позову позивач не надавав та обставини щодо позичення коштів у позивача ним не зазначалися під час перевірки.

З врахуванням викладених обставин суд вважає висновки податкового органу обґрунтованими, доведеним факт перевищення позивачем обсягів доходів для другої групи спрощеної системи оподаткування, що є правомірною підставою для нарахування позивачу податкових зобов'язань та штрафних санкції за порушення норм законодавства, зазначених вище, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30.08.2018 року №, №, №, рішення про застосування штрафних санкцій від 30.08.2018 року №, №, № є правомірними та не підлягають скасуванню.

Щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 30.08.2018 року №, №, вони також є правомірними та не підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

З акту перевірки вбачається та не заперечується позивачем та обставина, що ним не надано під час перевірки книга обліку доходів. З пояснень позивача наданих під час перевірки вбачається, що книга пропала ще в лютому 2018 року (аркуш справи 42) при тому, що перевірка позивача проведена в липні 2018 року, а пояснення щодо втрати книги ним надані в червні 2018 року.

Відповідно до п. 44.3, 44.5, 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

У разі якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Оскільки, позивач зазначив про втрату книги обліку доходів під час здійснення перевірки ще в лютому 2018 року, однак не повідомив контролюючий орган про таку подію протягом 5 днів, не відновив втрачену книгу протягом 90 днів, тобто на час проведення перевірки книга мала бути відновлена, суд вважає обґрунтованим висновок податкового органу щодо відсутності документів, що підтверджують показники податкової звітності.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 «Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 року №637 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України; оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.2, 2.6 ст. 2 «Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 року №637 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку. Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оскільки на момент перевірки книги обліку доходів у позивача не було з підстав її втрати та враховуючи положення п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України щодо відсутності документів, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, в разі їх відсутності під час перевірки, суд приходить до висновку про обґрунтованість застосування до позивача штрафу за не забезпечення зберігання книги обліку доходів і витрат та не оприбуткування готівки позивачем в день її надходження з врахуванням безготівкових надходжень коштів на адресу позивача.

При цьому, суд не приймає до уваги надання книги обліку доходів позивачем до суду, оскільки вона була втрачена та під час перевірки її не було, тобто, висновки податкового органу є обґрунтованими та правомірними.

Щодо тверджень позивача про те, що акт перевірки йому не направлявся, ці обставини спростовуються тим, що акт направлений Головним управлінням ДФС в Одеській області на адресу позивача, зазначену у відомостях Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців-підприємців та громадських формувань, але повернутий у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тобто, вважається врученим позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.08.2018 року № , №, №, №, №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.08.2018 року №, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.08.2018 року №, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 30.08.2018 року №- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01.02.2019 року

Суддя Л.І. Свида

.