Справа № 686/3662/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 686/3662/16-а

адміністративне провадження № К/9901/13752/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 686/3662/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про перерахунок пенсії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Загороднюка А. Г., Полотнянка Ю. П., Драчук Т. О.) від 01 червня 2016 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про перерахунок пенсії, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії у розмірі 60 % від суми заробітної плати на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (далі - Закон № 1789-XII), з урахуванням змін, внесених Законом № 3668-VІ, обмеження максимального розміру пенсії, та відмови у перерахунку пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 15 лютого 2015 року відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-XII, в редакції Закону від 28 січня 2005 року, в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-22 від 01 квітня 2015 року, без обмеження її максимальним розміром пенсій та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, перерахувавши її особистий пенсійний рахунок позивача.

2. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо обмеження під час перерахунку розміру та відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 15 серпня 2015 року відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-XII, в редакції від 28 січня 2005 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-22 від 01 квітня 2015 року, без обмеження її максимальним розміром пенсій, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551,20 грн.

3. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром і прийнято у цій частині позовних вимог нову постанову про відмову у задоволенні позову. В решті постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2016 року залишено без змін.

4. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 24 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року в частині скасування постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2016 року та залишити в силі в цій частині постанову суду першої інстанції.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 червня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 20 липня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, в якому останнє просило відмовити позивачу у задоволенні касаційної скарги, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року в частині відмови позивачеві у задоволенні позовних вимог залишити без змін. Водночас, відповідач просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції у частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

7. 20 вересня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли клопотання ОСОБА_2 про прискорення розгляду справи.

8. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 01 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

12. 31 січня 2019 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від касаційної скарги, в якій позивач зазначає, що справа втратила для нього актуальність, касаційне провадження ще не закінчено, тому повідомляє, що відмовляється від поданої касаційної скарги.

II. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

14. Відповідно до ч. 5 ст. 337 КАС України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

15. Пунктом 1 ч. 1 ст. 339 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

16. Судом встановлено, що інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги немає.

17. З огляду на викладені обставини та вимоги чинного законодавства, заява ОСОБА_2 про відмову від касаційної скарги підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись ст. 248, 337, 339, 345, 355, 359 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відмову від касаційної скарги задовольнити.

Провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі № 686/3662/16-а закрити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб