Справа № 819/689/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3573/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Онишкевича Т.В.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львовіапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 819/689/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправним та скасування протоколу, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доТернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області юстиції України, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати протокол №75 засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 27.12.2016 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 05.12.2016 року відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, нараховані за минулий час за період з 05.12.2016 року по дату винесення судового рішення.

Рішення суду першої інстанції, мотивовано тим, щоу позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пільгової пенсії. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що належними та допустимими доказами не підтверджено факт роботи на посадах необхідних для призначення пенсії відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також суд першої інстанції зазначив, шо необхідною умовою для призначення пенсії є проведення атестації робочих місць. Звертають увагу на те, що пенсійним органом в повній мірі було опрацьовано подані документи, про те такі не підтвердили право позивача на призначення зазначеної ним пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачБляха П.Є., його оскаржив подавши апеляційну скаргув яких просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в повному обсязі задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що основним доказом, який підтверджує наявність пільгового стажу для призначення пенсії є трудова книжка, надання уточнюючих довідок відбувається лише у випадку коли це неможливо підтвердити записами у трудовій книжці та (або) трудова книжка відсутня чи не зазначено відповідних записів про трудову діяльність.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 грудня 2016 року через свого представника ОСОБА_1 подав заяву до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про призначення позивачу пенсії за віком.

Згідно розписки-повідомлення заяву та документи позивача ОСОБА_1 прийнято 06.12.2017 року і зареєстровано за №7952.

Протоколом засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №75 від 27.12.2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із-за відсутності стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку№2, який за матеріалами пенсійної справи становить 11 років 05 місяців 19 днів, що є меншим за необхідний - 12 років 06 місяців 00 днів.

28.12.2017 року вказаний протокол надіслано ОСОБА_1 за місцем проживання, однак поштове повідомлення повернуто за закінченням терміну зберігання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням та вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Переглянувши судове рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема за пунктом "б" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Отже, відповідно до норми права, яка закріплена в пункті «б» частини першої статті 13 Закону № 1788, обов'язковими умовами для набуття громадянином права на трудову пенсію (пенсію за віком) на пільгових умовах є в сукупності:

а) досягнення 55 років (після 55 років) з урахуванням норми, закріпленої в останньому абзаці пункту «б» частини першої статті 13 зазначеного Закону, відповідно до якої працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

б) наявність загального стажу роботу не менше 26,6 років;

в) наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - не менше 12 років 6 місяців;

г) зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 повний робочий день;

ґ) шкідливі і важкі умови праці, визначені за результатом атестації робочого місця.

Таким чином, умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є наявність не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку та наявність загального стажу роботу не менше 26,6 років.

Як встановив суд першої інстанції, що на час подання документів про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі наведених вище норм закону, позивач вважав, що у нього наявний пільговий стаж роботи, який більше 12 років 06 місяців при загальному стажі 26 років дає право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах у віці 56 років..

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язковою умовою для виникнення права на пільгову пенсію є наявність загального стажу роботи не менше ніж 26,6 років тоді, як суд першої інстанції не звернув на це увагу, а одразу почав перевірку пільгового стажу та відповідність первинних документів для підтвердження такого.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, трудової книжки:

03.04.1985 року - прийнятий на роботу в Тернопільський м'ясокомбінат на посаду забійника тварин по 3 розряд; 06.07.1987 року - присвоєно 4-ий ранг забійника тварин; 14.11.1989 року - присвоєно 5 - ий ранг забійника тварин; 01.11.1990 року - присвоєно 6- ранг забійника тварин; 30.04.1996 року - ДП «Тернопільський м'ясокомбінат» реорганізовано у ВАТ «ТМК»; 10.11.1999 року - звільнений з роботи згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з переведенням в ТзОВ «ТМК».

10.11.1999 року - прийнятий на роботу в ТзОВ «ТМК» забивачем худоби забійного відділу ЦППХ по розряду по переводу з ВАТ «ТМК»; 01.12.2000 року - звільнений з роботи згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України У зв'язку з переведенням в ТзОВ «МПЗ Тернопіль»;

01.12.2000 року - прийнятий на роботу в ТзОВ «МПЗ «Тернопіль» забивачем худоби забійного відділу ЦППХ по 5 розряду по переводу з ТзОВ «МПЗ»; присвоєно 6-ий ранг забивача худоби 14.11.2003 року - у зв'язку зі зміною організаційної структури підприємства ЦППХ перейменований на мясожирове виробництво; 29.07.2005 року - звільнений з роботи за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України;

13.10.2005 року - прийнятий на роботу в ПП «Тернопіль-м'ясо» забивачем худоби забійного цеху МЖВ по 6 розряду; 05.04.2007 року - звільнений з роботи за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці позивача. Таким чином, апеляційним судом встановлено, що позивач пропрацював більше 20 років, однак загальний трудовий стаж не дає права на призначення пільгової пенсії, оскільки становить менше 26,6 років, які передбачені чинним законодавством.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції помилково не зазначив про відсутність загального трудового стажу, а одразу перейшов до обрахунку і підтвердження пільгового стажу, внаслідок чого передчасно прийшов до оцінки поданих документів для підтвердження пільгового стажу, атестації робочого місця та фактично відпрацьованого часу.

Колегія суддів, суду апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при досягненніпозивачем, загального трудового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, він буде мати законне право для звернення до пенсійного органу для призначення такої, оскільки в позивача наявний пільговий стаж, що підтверджується наявними у справі доказами.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, а саме, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1, однак висновки суду щодо підстав такого рішення є помилковими, що є підставою для зміни судового рішення в частині його мотивів.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Крім цього, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду 03 грудня 2018 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття судового рішення. Відтак, з апелянта слід стягнути 1057 грн. 20 коп. судового збору (704 грн. 80 коп.*150%). Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відтак, враховуючи, що на день ухвалення судового рішення апелянтами не сплачено судовий збір за подання апеляційних скарг, такий підлягає стягненню з них за рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі № 819/689/18 змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути за рахунок ОСОБА_1 1057,20 (тисячу п'ятдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору за подання апеляційної скарги на призначений для цього рахунок з наступними реквізитами: "Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - 1057; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд"

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 01.02.2019 року