Справа № 813/894/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/894/16
УХВАЛА

за наслідками провадження

за нововиявленими обставинами

21 січня 2019 року
зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Гулика А.Г.,

судді Брильовського Р.М.,

судді Сакалоша В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Курпіти П.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою від 09.11.2018 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 14.11.2018 суддя залишив без руху заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 21.12.2018 суддя відкрив провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Позивач зазначає, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є отриманий ним науковий висновок юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка щодо можливості застосування п.3. ч.1 ст.84 Закону України «Про державну службу» до правовідносин припинення державної служби, які виникли раніше на підставі п.2 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу» відповідно до якого, норми п.3 ч.1 ст.84 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII скасовують юридичну відповідальність фізичної особи у вигляді припинення державної служби з підстав порушення вимог, заборон та обмежень у сфері запобігання корупції, яка раніше встановлена приписами п.2 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Також, як вказано у висновку, приписи п.3 ч.1 ст.84 нового Закону України «Про державну службу», пом'якшують становище (відповідальності) особи за вчинення нею корупційного або пов'язаного з ним правопорушення. Окрім цього, позивач зазначає, що у ч.3 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено спеціальну підставу перегляду судового рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили за нововиявленими обставинами, адже прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи є юридичними фактами, які законодавець прирівняв до нововиявлених обставин. З таких підстав, позивач вважає, що вказані обставини є нововиявленими і достатніми для перегляду судового рішення.

Відповідачі подали до суду відзиви на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в яких просять суд відмовити в задоволенні заяви. Відзиви обґрунтовані тим, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи допускається у разі, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи. Відповідачі також зазначають, що науковий висновок, на який посилається заявник у своїй заяві, носить лише рекомендаційний характер і не є нормативно-правовим актом. Крім цього, вказаний науковий висновок не відповідає вимогам законодавства, оскільки відповідальність державного службовця за порушення вимог, заборон та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» передбачено ст.65 вказаного Закону, в той же час, в п.2 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ визначено лише правову підставу припинення державної служби. Відповідачі також вказують на те, що Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 на момент розгляду справи набрав чинний та істотні для справи обставини встановлювались судами. З огляду на вказане, відповідачі вважають, що втрата чинності нормативного акта, яким суд керувався під час ухвалення рішення у вказаній справі та прийняття нового нормативно-правового акта не є нововиявленою обставиною у розумінні ч.3 ст.361 КАС України, а тому підстави для перегляду судового рішення відсутні. У зв'язку з цим, просять у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити повністю.

Представник позивача заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами в судовому засіданні підтримав. Просив суд заяву задовольнити.

Представник відповідачів у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заперечив. Просив суд у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення проти неї, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 у справі №813/894/16 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 у справі №813/894/16 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.07.2018 у справі № 813/894/16 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 залишено без змін.

09.11.2018 ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 за нововиявленими обставинами.

При вирішенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд виходив з такого.

Підставою перегляду судових рішень у порядку, передбаченому главою 3 КАС України можуть бути тільки підстави, передбачені в ст.361 вказаного Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Вказаний перелік підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з ч.4 ст.361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Суд вказує на те, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, зокрема обставини, на які посилається заявник в своїх поясненнях, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Згідно з ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У ході розгляду заяви, суд з'ясував, що заявник, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами посилається на те, що отриманий ним науковий висновок юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка від 29.10.2018 (далі- науковий висновок), в якому зазначено про можливість застосування п.3. ч.1 ст.84 Закону України «Про державну службу» до правовідносин припинення державної служби, які виникли раніше на підставі п.2 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу» відповідно до якого, норми п.3 ч.1 ст.84 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII скасовують юридичну відповідальність фізичної особи у вигляді припинення державної служби з підстав порушення вимог, заборон та обмежень у сфері запобігання корупції, яка раніше встановлена приписами п.2 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Також, в науковому висновку зазначено про те, що приписи п.3 ч.1 ст.84 нового Закону України «Про державну службу» пом'якшують становище (відповідальності) особи за вчинення нею корупційного або пов'язаного з ним правопорушення.

Окрім цього, заявник зазначає, що у ч.3 ст.36 КАС України викладено спеціальну підставу перегляду судового рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили за нововиявленими обставинами, адже прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи є юридичними фактами, які законодавець прирівняв до нововиявлених обставин.

Суд вказує на те, що відповідно до ч.3 ст.361 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Отже, скасування чи зміна нормативного акта, на якому ґрунтувалося судове рішення, може вважатися нововиявленою обставиною лише за умови, якщо в акті, яким скасовано чи змінено попередній, зазначено про надання йому зворотної сили або пом'якшено чи скасовано відповідальність фізичної особи.

Суд встановив, що в Законі України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII не зазначено про надання йому зворотної дії в часі, а також про пом'якшення чи скасування відповідальності, оскільки питання щодо притягнення до відповідальності державного службовця врегульовано розділом VIII вказаного Закону, натомість розділом ХІ вказаного Закону визначено лише підстави для припинення державної служби.

Суд також встановив, що нова редакція Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 набрала чинності 01.05.2016, тобто вказаний Закон на момент винесення постанови 07.09.2017 набрав чинності та істотні для справи обставини встановлювались судом при її розгляді.

Таким чином, оскільки ч.2 ст.361 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, суд вважає, що втрата чинності нормативного акта, яким суд керувався під час ухвалення постанови у вказаній справі та прийняття нового нормативно-правового акта не є нововиявленою обставиною у розумінні КАС України, а тому підстави для перегляду судового рішення за вказаних обставин відсутні.

Щодо посилання заявника на науковий висновок суд зазначає, що такий не є джерелом права, а тому не є обов'язковим для суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, наведені позивачем у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні ст.361 КАС України.

Також суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов'язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Тому, суд додатково зазначає, що в контексті п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення можуть слугувати лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об'єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду. Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Згідно з ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 КАС України, а тому підстави для скасування постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 у справі №813/894/16 відсутні.

Щодо строків звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 363 КАС України встановлено строки звернення до суду з підстав, передбачених відповідними пунктами частини 2 ст.361 КАС України. При цьому, у відповідності до ч.3 ст. 363 КАС України строки, визначені частиною 2 вказаної статті, не можуть бути поновлені.

Таким чином, нормами КАС України не встановлено спеціальних строків звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ч.3 ст. 361 КАС України. Тому, на думку суду, мають застосовуватися загальні строки звернення до суду, тобто протягом 6 місяців з моменту коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Рішення суду у справі набрало законної сили 02.11.2017. Позивач вказує на те, що про існування підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами дізнався з наукового висновку, і звернувся до суду з відповідною заявою 09.11.2018. У зв'язку з цим, суд вважає, що позивач не пропустив строки звернення до суду із заявою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 в адміністративній справі №813/894/16 необхідно відмовити повністю.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до пп.1 п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-243, 248, 256, 368, 369 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена і підписана 28.01.2019.

Головуючий суддя А.Г. Гулик

Суддя Р.М. Брильовський

Суддя В.М. Сакалош