Справа № 2340/3376/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3376/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: судді-доповідача Мєзєнцева Є.І., суддів - Пилипенко О.Є., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Черкаське районне відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу та висновку, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Черкаське районне відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 б/н від 17.07.2018, визнання протиправним та скасування п. 4 наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції" від 13.07.2018 №1888.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З огляду на відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 10.02.2018 проходить службу в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Наказом №1534 від 18.06.2018 "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено службове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди 15.06.2018 за участю оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_3, унаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження. За результатами службового розслідування складено висновок від 18.07.2018.

Водночас, 13.07.2018 винесено наказ № 1888 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП", згідно з п.4 якого за порушення вимог ч. 1 ст. 18, п. 1-4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1377, п. 1 ч. 1 розділу ІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 №111, ст.ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС, п.п. 1, 3 ч. 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП капітану поліції ОСОБА_3 оголошено сувору догану.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У відповідності до частини 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України", затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пунктів 6, 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 №1377 затверджено Інструкцію про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (далі - Інструкція №1377), яка встановлює порядок ведення єдиного обліку органами Національної поліції України, у тому числі їх структурними підрозділами (управліннями, відділами, відділеннями) заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а також порядок здійснення контролю за його дотриманням.

Згідно з вимогами п. 1 розділу II вимог Інструкції № 1377 прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснюється цілодобово і невідкладно тим органом поліції, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, або слідчим, або іншою посадовою особою органу поліції, якою самостійно виявлено з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Облік таких заяв та повідомлень проводиться уповноваженими працівниками чергових частин органів поліції, працівниками інших структурних підрозділів цих органів, яких призначено підмінними черговими в установленому порядку, оператором телефонної лінії "102" або іншою посадовою особою.

П.5 розділу ІІ Інструкції №1377 встановлено, що посадова особа органу поліції при виявленні чи отриманні інформації про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію негайно повідомляє про це чергову частину органу поліції.

Пунктом 3.2. Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.10.2012 №940 (далі - Інструкція №940), встановлені основні обов'язки працівників міліції щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події.

Зокрема відповідно до підп.3.2.3., 3.2.9. п. 3.2. Інструкції №940 працівники міліції зобов'язані виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких законом покладено на органи внутрішніх справ.

Працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Судом встановлено, що 14.06.2018 до Черкаського РВ надійшло повідомлення гр. ОСОБА_5, що його домоволодіння проникли невідомі особи.

Вказане повідомлення зареєстроване у журналі ЄО за №3883, а на місце події направлено групу швидкого реагування у складі інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції Литвиненка В.Д. та поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП капрала поліції Дробіта В.В.

Перебуваючи на місці події вказані особи виявили посів зелених рослин, зовні схожі на коноплю, про що 15.06.2018 повідомили начальника сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_8

З метою перевірки вказаної інформації 15.06.2018 ОСОБА_8 надав ОСОБА_3 та оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП лейтенанту поліції Петренку А.В. доручення виїхати за місцем проживання ОСОБА_5

Натомість, рухаючись за дорученням ОСОБА_8 на службовому автомобілі ВАЗ 2108 близько 14 год. 30 хв. по вул. Надпільній в м. Черкаси позивач потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Volkswagen Golf, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження.

Суд зазначає, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів підпадає під ознаки злочину, покарання за який передбачено ст.307 Кримінального кодексу України.

До наркотичних засобів відповідно до вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" відносять речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

При цьому, рослини роду коноплі (Cannabis) відносяться до списку №3 рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 6 травня 2000 року №770.

Отже, вирощування ОСОБА_5 рослин роду коноплі підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 Кримінального кодексу України.

Тому, отримавши інформацію про можливе вчинення ОСОБА_5 злочину, шляхом вирощування наркотичних засобів, позивач не виконав визначеного п. 5 Інструкції № 1377 обов'язку про негайне повідомлення про це чергової частини Черкаського ВП.

Згідно з вимогами п.17 розділу III вимог Інструкції № 1377, прихованими від єдиного обліку вважаються заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які були відомі працівнику органу поліції, та відомості, які на час виявлення не внесено до журналу ЄО відповідного органу поліції, а самі заяви та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події не отримали реєстраційного номера.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем допущені порушення вимог пунктів 4, 5 розділу ІІ Інструкції №1377 та підп.3.2.3., 3.2.9. п. 3.2. Інструкції №940 в частині не повідомлення та не реєстрації виявленого факту вчинення кримінального правопорушення, чим допущено порушення службової дисципліни.

За вищевказане порушення спірним наказом №1888 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП", притягнуто до відповідальності і інших поліцейських Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, а саме: інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції Литвиненка В.Д. (попереджено про повну посадову невідповідність), поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП капрала поліції Дробіта В.В. (попереджено про повну посадову невідповідність), оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП лейтенанта поліції Петренка А.О. (оголошено сувору догану), начальника сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП майора поліції Ястремського А.І. (оголошено сувору догану).

Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, передбачено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України, тощо.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики;

берегти державну таємницю;

у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

У свою чергу, позивачем було проігноровано вимоги вказаних актів, що призвело до вчинення ним дисциплінарного проступку, що полягає у не вчиненні передбачених законодавчими актами дій під час виявлення кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються висновками службового розслідування, які в свою чергу не були спростовані позивачем.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Таким чином, оскаржуваним позивачем наказом його було притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком.

Позивач прийняв Присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред'являються до працівників поліції при проходженні служби і яких він повинен дотримуватися; за порушення вимог Закону №580-VIII, несе дисциплінарну відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

Згідно з ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Пунктом 2.1 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі - Інструкція) передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 316, 321, 322, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя О.Є.Пилипенко

суддя В.В.Файдюк