Справа № 400/2834/18
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р. № 400/2834/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Фульги А.П., розглянув в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Миколаївського міського відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Шосейна, 11, м. Миколаїв, 54029

про:зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису про шлюб №3314 від 05.09.1974 року складений Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме: змінити національність нареченого з «росіянина» на «поляк».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб №3314 від 05.09.1974 щодо виправлення національності нареченого з "росіянин" на "поляк", Проте, йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю підстав для внесення таких змін.

Ухвалою від 03.12.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У строк, встановлений судом, відповідач відзиву на позов не надав. 17.01.2019 р. до суду надійшло пояснення в якому відповідач зазначив, що заперечень по даній справі немає та просив розглядати справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Позивач у липні 2018р. звернувся із заявою до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якій просив внести зміни до актового запису про шлюб №3314, складеного 05.05.1974 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме: змінити національність нареченого з "росіянина" на "поляк". На підтвердження внесення зміни до актового запису про шлюб, до заяви було додано копію свідоцтва про народження заявника.

02.08.2018 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було складено висновок, яким відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб №3314, складеного 05.05.1974 року, мотивуючи, тим що зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31.12.1991 "Про порядок зміни громадянами України національності" (24/91) втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27.01.1999 № 70/99.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами п. п. 1.7 та 1.15 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно п. 2.12. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження свого етнічного походження позивач посилається на свідоцтво про народження, згідно якого у графі національність батька зазначено "росіянин", а національність матері "полька", водночас позивач не вказує на помилку, допущену відповідачем при реєстрації шлюбу, а аргументує свій позов лише бажанням реалізації права на самовизначення за етнічним походженням.

Позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що під час складання документів (про народження та шлюб) було помилково зазначено національність позивача, а вказані документи не містять ознак виправлень чи підчищень.

Крім того, суд зазначає, що на момент отримання паспорта заявником порядок видачі паспортів регулювала постанова Ради Міністрів СРСР від 21.10.1953 р. №2666-1124 та доповнення до неї, передбаченої Постановою ради Міністрів СРСР від 10.12.1956 р. №1578-796, "Про затвердження Положення про паспорт" (далі-Постанова). У виданих паспортах крім прізвища, імені та по батькові громадянина, дата і місце його народження, сімейний стан, прописка, відомості про військовий обов'язок фіксувалася і національність власника паспорта. Відповідно вищезазначаеної Постанови запис про національність проводився відповідно до національності батьків. Якщо батьки мали різну національність, то при видачі вперше паспорта національність записувалася по національності батька або матері в залежності від бажання отримувача паспорта. В подальшому запис про національність зміні не підлягав.

Таким чином, можливо припустити, що на час складання актового запису про шлюб національність заявника зазначена згідно паспорту. Тобто не втрачена та закріплена законом без помилки, що її обрав заявник при отриманні паспорту.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б слугували підставою для внесення змін до актового запису про шлюб №3314, складеного 05.05.1974 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, щодо зміни національності нареченого з "росіянина" на "поляк"

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову судовий збір у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Шосейна, 11, м. Миколаїв, 54029, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. П. Фульга