Справа № 0940/1235/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2402/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.

судді Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача Сенюк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року (суддя Кафарський В.В., оголошено о 11:09:18 у м. Івано-Франківськ, повний текст складено 17.09.2018.) у справі № 0940/1235/18 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Коломийської міської ради управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування припису, постанови від 08.05.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ОСОБА_1 (позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернувся до Коломийської міської ради (відповідач-1), Управління Держпраці в Івано-Франківській області (відповідач-2) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанови №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС від 08.05.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами та припису №_ІФ-643/842/АВ/П від 08.05.2018 про усунення виявлених порушень.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. Оскаржені постанова №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС від 08.05.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами та припис №_ІФ-643/842/АВ/П від 08.05.2018 про усунення виявлених порушень складені без дотримання вимог чинного законодавства України, в тому числі Конституції України. Зокрема зазначає, що під час проведення перевірки відповідачем-1 порушений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 за № 295, оскільки інспектори праці, які здійснювали інспекційне відвідування, не пред'явили службові посвідчення до початку перевірки, а безпосередньо під час перевірки. Позивач відмітив те, що один з інспекторів праці, який брав участь в інспекційному відвідуванні позивача - ОСОБА_5 не мала права брати участь у перевірці, оскільки в акті перевірки не вказано номер її службового посвідчення, пояснення, які надавали працівники, які працюють у ФОП ОСОБА_3 згідно трудових договорів та цивільно-правових угод під час здійснення інспекційного відвідування не є належними письмовими доказами у даній справі, адже написані під тиском інспекторів праці та у даних поясненнях відсутній номер службового посвідчення Сенюк С.М. - інспектора праці, яка відбирала пояснення. Щодо суті порушення, виявленого та зафіксованого в акті інспекційного відвідування, а саме не укладення трудових договорів з працівниками салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_1», представник позивача відмітив, що з двома працівниками - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено трудові договори, а з іншими працівниками - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 уповноважена особа позивача уклала цивільно-правові угоди на виконання робіт, які не є формою трудових відносин, а тому, як вважає позивач, невиконання вимог щодо обов'язку повідомити Коломийську ОДПІ про прийняття на роботу найманих працівників не є підставою для застосування штрафів в даному випадку. Тому висновки акту інспекційного відвідування позивача у салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо не оформлених належним чином трудових відносин з працівникам є безпідставними. Враховуючи наведене, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі № 0940/1235/18 в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу. Апеляційна скарга фактично мотивована доводами адміністративного позову. Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Коломийська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зокрема зазначається, що судом першої інстанції винесено вмотивоване та законне рішення, відтак підстав для його скасування немає. Просить у задоволені апеляційної скарги відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечує, просить в задоволені такої відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін, виходячи з наступних мотивів та міркувань.

Відмовляючи в задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи доведено, що всупереч вимогам чинного законодавства ФОП ОСОБА_3 використовувала найману працю без оформлення трудового договору, а тому постанова №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС від 08.05.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами та припис №_ІФ-643/842/АВ/П від 08.05.2018 про усунення виявлених порушень є правомірними.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інтенції та підтверджується матеріалами справи, 19.04.2018 міський голова м. Коломия, розглянувши службову записку від 17.04.2018 за результатами рейдової робочої групи з питань легалізації виплати заробітної плати і зайнятості населення, видав розпорядження №108-р про проведення інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

З 20.04.2018 по 23.04.2018, на виконання розпорядження від 19.04.2018 за №108-р, та на підставі направлення від 20.04.2018 за №389/01-36/40в інспекторами праці Коломийської міської ради проведено інспекційне відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1», за результатами якого складений акт від 23.04.2018 за №ІФ-643/842/АВ. Даним актом зафіксовані порушення позивача законодавства про працю.

Вказаний акт інспекційного відвідування від 23.04.2018 за №ІФ-643/842/АВ в останній день інспекційного відвідування не вручено особисто уповноваженій особі позивача через відсутність її в кінці робочого дня на робочому місці - об'єкті відвідування (салон краси «ІНФОРМАЦІЯ_1»). Тому вказаний акт наступного дня - 24.04.2018, згідно вимог абз. 2 п. 26 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295), надіслано в двох примірниках рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення.

У зв'язку із тим, що станом на 08.05.2018 відповідачу-1 підписаний примірник акта не повернуто, інспектор праці склала акт про відмову від підпису за №ІФ-673/842/АВ/ВП у трьох примірниках, два з яких направлено об'єкту відвідування рекомендованим листом із повідомленням про вручення, код поштового відправлення 380.

26.04.2018 відповідачем-1 винесено рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу та повідомлено позивача про те, що розгляд справи відбудеться 03.05.2018о 09:00 год.

02.05.2018 представник позивача подав відповідачу-1 заяву про відкладення розгляду справи про накладення штрафу на 08.05.2018.

04.05.2018 відповідач-1 листом-відповіддю №16/01-36/1645 на заяву про відкладення розгляду справи про накладення штрафу повідомив представника позивача, що розгляд справи відбудеться 08.05.2018 о 09:00 год.

07.05.2018 представник позивача подав відповідачу-1 зауваження на акт перевірки за №643/842/АВ, в якому зазначив, що при складанні вказаного акту інспектори праці вчинили грубі порушення, та як наслідок, відсутні правові підстави для застосування заходів реагування до позивача. Зокрема відмітив, що під час проведення перевірки інспектори праці, які здійснювали інспекційне відвідування, не пред'явили службові посвідчення до початку перевірки та зазначив, що пояснення, які надавали працівники, які працюють у ФОП ОСОБА_3 згідно трудових договорів та цивільно-правових угод під час здійснення інспекційного відвідування, не є належними письмовими доказами.

На підставі порушень, встановлених під час інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_3, керуючись пунктом 27 Порядку №295, інспектором праці Коломийської міської ради винесений припис №_ІФ-643/842/АВ/П від 08.05.2018 про усунення виявлених порушень, а саме оформлення трудових відносин шляхом працевлаштування фізичних осіб, які на момент інспекційного відвідування працюють без укладення трудових договорів.

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування від 23.04.2018 за №ІФ-643/842/АВ, відповідачем-1 08.05.2018 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС, якою застосовано до ФОП ОСОБА_3 відповідальність, передбачену статтею 265 Кодексу законів про працю України - штраф в розмірі 670 140,00 грн.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017.

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Відповідно до пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

19.04.2018 міський голова м. Коломия, розглянувши службову записку від 17.04.2018 за результатами рейдової робочої групи з питань легалізації виплати заробітної плати і зайнятості населення, видав розпорядження №108-р про проведення інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань виявлення неоформлених трудових відносин (т. 2 а.с. 97).

З 20.04.2018 по 23.04.2018 на виконання даного розпорядження від 19.04.2018 за №108-р та на підставі направлення від 20.04.2018 за №389/01-36/40в інспекторами праці Коломийської міської ради проведено інспекційне відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Даним актом зафіксовані порушення законодавства про працю.

Трудовий договір укладається відповідно до глави ІІІ Кодексу законів про працю України. Статтею 22 КЗпП встановлено гарантії щодо укладення трудового договору. Трудовий договір (ст. 21 КЗпП) - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженої органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу згідно з кваліфікацією і підлягає правилам внутрішнього розпорядку, а роботодавець зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи.

За трудовим договором громадянин набуває статусу «працівник», його трудові відносини регулює законодавство про працю. Він має право на відпочинок відповідно до законів про обмеження трудового дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові та безпечні умови праці, на матеріальне забезпечення у порядку соціального страхування в разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності та інші права, встановлені законом.

Предметом трудового договору є процес праці - виконання роботи за певною спеціальністю, кваліфікацією, посадою, тобто виконання працівником певної трудової функції (ст 23 КЗпП). При цьому трудова функція, як правило, не передбачає будь-якого кінцевого результату. Працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконанням іншим. Працівник підлягає правилам внутрішнього трудового розпорядку. Оплата праці гарантована. Заробітна плата виплачується регулярно у робочі дні, не рідше двох разів на місяць. Для підприємств, установ, організацій усіх форм власності є обов'язковими норми і гарантії оплати праці, визначені законодавством, зокрема, щодо мінімального розміру заробітної плати, норм оплати, а також щодо гарантій для працівників на оплату відпусток та інші випадках.

Як встановлено в судових засіданнях та не спростовано позивачем під час інспекційного відвідування на робочих місцях знаходилося вісім працівників салону: ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_8

Інспектором праці Сенюк С.М. отримано письмові пояснення від усіх працівників, які надавали послуги під час інспекційного відвідування, щодо укладання з ними трудових договорів. Як вбачається із отриманої інформації було укладено трудові договори із двома працівниками - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Щодо інших працівників такі договори були відсутні.

Натомість до матеріалів справи долучено договори про надання послуг, які укладені з ОСОБА_9 - договір від 17.04.2018р., період роботи з 17 по 27.04.2018.; ОСОБА_10 - договір від 17.04.18, період роботи з 17 по 27.04.2018; ,ОСОБА_11 - договір від 17.04.2018, період роботи з 17 по 27.04.2018; ОСОБА_8 - договір від 18.04.2018, період роботи з 18 по 27.04.2018; ОСОБА_12 - договір від 23.04.2018 період роботи з 23 по 27.04.2018 року.

Враховуючи те, що такі угоди не були надані інспектору під час проведення перевірки не можливо встановити коли ці договори були укладені, і чи були вони на час проведення перевірки.

У цивільно-правовій угоді, гарантії при укладанні такого виду договору Цивільним кодексом не передбачені. За договором одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони.

Предметом договору є кінцевий результат. Підрядник/виконавець робіт не зобов'язаний виконувати вимоги правил внутрішнього трудового розпорядку.

За угодою сторони рівноправні і замовник не зобов'язаний забезпечувати належні та безпечні умови праці (глави 61 та 63 ЦК). ЦК України не встановлює будь-яких вимог до замовника щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці. Слід зазначити, що за цивільно-правовим договором працівник самостійно організовує процес роботи, сам виконує її та відповідає за неї. Працівник за договором такого характеру є незахищеним та позбавлений будь-яких соціальних гарантій. Загальнообов'язкове державне соціальне страхування підрядників від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі, здійснюється добровільно. Угода припиняється у зв'язку з виконанням обумовленої при її укладенні роботи, про що складається акт здавання-приймання, який підписується обома сторонами.

Дослідивши договори про надання послуг, встановлено, що замовником згідно таких є ОСОБА_3, яка, як наголошував в судовому засіданні її представник, перебуває за кордоном. Відтак, викликає сумнів те, що ОСОБА_3 такі договори укладала, підписувала, та приймала виконані роботи відповідно до актів про прийняття-передачу виконання робіт, з урахуванням її відсутності на території України.

Пояснення представника позивача що зазначені договори укладались від імені ОСОБА_3 її уповноваженою особою ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, так як в жодному договорі не вказано прізвище уповноваженого представника позивачки - ОСОБА_6, яка мала б підписати угоди про надання послуг.

Окрім наведеного в договорах про надання послуг не вказано прізвище майстра-перукаря, якому повинна надаватись допомога зі сторони п'ятьох виконавців; не зазначено назву об'єкту чи адресу, за якою будуть надаватись послуги, яке обладнання, інструмент при цьому буде використовуватись. Позивачем зазначено, що всі послуги надавались ОСОБА_7, яка працює на посаді перукаря салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_1». Однак, ОСОБА_12 зазначила у своїх поясненнях що працює на посаді майстра з корекції брів, а ОСОБА_8 на посаді косметолога.

У своїх поясненнях, які знаходяться в матеріалах справи ОСОБА_12 вказала, що працює у підприємця ОСОБА_3 на посаді майстра з корекції брів з 10.04.2018. Режим роботи з 09 год. до 17 год. Трудовий договір не укладено, на даний час стажується (не зазначено в кого проходить стажування). Долучений договір про надання послуг датований 23.04.2018, період роботи зазначений з 23.04.2018 по 27.04.2018.

ОСОБА_15 у своїх поясненнях зазначає, що працює у підприємця ОСОБА_3 на посаді майстра манікюру салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» з березня 2018 року ( трудовий договір відсутній). Режим роботи з 9 год. до 17 год. Заробітна плата 3000 грн. на місяць.

Щодо 4 інших працівників салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_1», які під час проведення інспекційного відвідування надавали послуги населенню, то в своїх поясненнях вони вказали, що всі працюють у підприємця ОСОБА_3 в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1», режим роботи з 9 год. до 17 год. та отримують заробітну плату 3750,00 грн. в місяць на посадах:

ОСОБА_9 - манікюрниці з березня 2018 року (договір про надання послуг укладено 17.04.2018р.)( а.с.84);

ОСОБА_10 - перукаря з 28.03.2018 року (договір про надання послуг укладено 17.04.2018р.)( а.с. 58);

ОСОБА_11 - перукаря з жовтня 2017 року (договір про надання послуг укладено 17.04.2018 р.)( а.с. 60);

ОСОБА_8 - косметолога з 02.02.2018 року (договір про надання послуг укладено 18.04.2018р.) (а.с. 62).

Відтак, виходячи з наведеного, беручи до уваги пояснення шістьох працівників салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 48-55), останні вказують на початок роботи в салоні, встановлений графік роботи і про розмір заробітної плати ( інформація посвідчена ОСОБА_6.), що вказує на використання праці ФОП ОСОБА_3 без укладання трудових договорів, чим порушено ч.1 ст. 21 та пункт 6 частини першої ст. 24 КЗпП.

Позивачем долучено до матеріалів справи свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ІК НОМЕР_1, в якому вказана дата державної реєстрації 22.08.2005 року та витяг з реєстру платників єдиного податку, в якому вказана 2 група єдиного податку з 01.01.2012 року.

Відповідно до інформації Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області ( № 144/9/09-07-13 від 03.05.2018) у 2017 році та 1 квартал 2018 року за трудовим договором у позивача працювала тільки одна особа - ОСОБА_6 ОСОБА_7 працює за трудовим договором із 02.03.2018 року. Інформація про інших працівників з якими укладались трудові договори відсутня.

За наслідками інспекційного відвідування інспекторами складено акт інспекційного відвідування від 23.04.2018 за №ІФ-643/842/АВ.

Як вірно зазначено судом першої інстанції відповідачем дотримана процедура вручення акту позивачу згідно вимог абз. 2 п. 26 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

07.05.2018 представник позивача подав відповідачу-1 зауваження на акт перевірки за №643/842/АВ, в якому зазначив, що при складанні вказаного акту інспектори праці вчинили грубі порушення, та як наслідок, відсутні правові підстави для застосування заходів реагування до позивача. Так, представник позивача в даному зауваженні відмітив, що під час проведення перевірки інспектори праці, які здійснювали інспекційне відвідування, не пред'явили службові посвідчення до початку перевірки та зазначив, що пояснення, які надавали працівники, які працюють у ФОП ОСОБА_3 згідно трудових договорів та цивільно-правових угод під час здійснення інспекційного відвідування, не є належними письмовими доказами.

На підставі порушень, встановлених під час інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_3, керуючись пунктом 27 Порядку №295, інспектором праці Коломийської міської ради винесений припис №_ІФ-643/842/АВ/П від 08.05.2018 про усунення виявлених порушень, а саме оформлення трудових відносин шляхом працевлаштування фізичних осіб, які на момент інспекційного відвідування працюють без укладення трудових договорів.

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування від 23.04.2018 за №ІФ-643/842/АВ, відповідачем-1 08.05.2018 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС, якою застосовано до ФОП ОСОБА_3 відповідальність, передбачену статтею 265 Кодексу законів про працю України - штраф в розмірі 670 140,00 грн.

На переконання представника позивача, оскаржені постанова №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС від 08.05.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими та припис №_ІФ-643/842/АВ/П від 08.05.2018 про усунення виявлених порушень є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, і, як наслідок, з метою захисту порушеного права позивача, її представник звернувся із даною позовною заявою до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до статті 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що заходи контролю здійснюються зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Так, згідно п. 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Питання проведення інспекційних відвідувань та організація невиїзних інспектувань регламентуються пунктом 5 Порядку №295, підпунктом 3 якого встановлено, що інспекційне відвідування проводиться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 47 цього пункту.

Частиною 2 пункту 8 Порядку №295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Будь-яке інше повідомлення об'єкта інспектування про здійснення інспекційного відвідування зазначеним порядком не передбачено.

Пунктом 9 Порядку 295 передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, інспекторами праці пред'явлені позивачу службові посвідчення та направлення на проведення інспекційного відвідування, про що міститься відмітка з зазначенням ПІБ, дати, та особистого підпису уповноваженої особи позивача - ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 27).

Перевіряючи доводи представника позивача про здійснення тиску відповідачами на ФОП ОСОБА_3 у процесі здійснення інспекційного відвідування та накладення штрафу на позивача, судом досліджено електронні докази, а саме диски із відеозаписом у салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1», записаного на відеокамеру «Dahua 1200-EMP». Дослідивши вказані електронні докази, суд робить висновок про те, що відповідачі діяли в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення, що передбачено пунктом 19 Порядку №295.

Відповідно до пункту 23 Порядку №295, припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Згідно п. 20 Порядку №295, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Пунктом 26 вказаного Порядку передбачено, що у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об'єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акту і припису акт та припис складаються у трьох примірниках. Два примірники акту і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об'єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акту та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування. Об'єкт відвідування зобов'язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акту та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання. У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акту та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об'єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи доведено, що акт інспекційного відвідування оформлений відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Як встановлено судами уповноважена особа від імені ОСОБА_3 - ОСОБА_6 допустила інспекторів до перевірки. Допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки. Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №806/2127/16 (адміністративне провадження №К/9901/35465/18) та від 08.08.2018 у справі №П/811/1680/17 (адміністративне провадження №К/9901/11219/18). Відтак доводи позивача про протиправність дій інспекторів праці під час інспекційного відвідування є необґрунтованими.

Пунктом 27 Порядку №295 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 29 даного Порядку, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Зауваження на акт інспекційного відвідування представник позивача подав відповідачу-1 07.05.2018.

Таким чином, інспектором праці на підставі порушень, встановлених під час такого відвідування у ФОП ОСОБА_3, керуючись пунктом 27 Порядку №295, винесено припис №_ІФ-643/842/АВ/П від 08.05.2018 про усунення виявлених порушень, а саме оформлення трудових відносин шляхом працевлаштування фізичних осіб, які на момент інспекційного відвідування працюють без укладення трудових договорів. Цього ж дня, за наслідками розгляду справи про накладення штрафу на позивача, відповідачем-1 прийнято оскаржену постанову №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС.

Відтак оскаржений припис винесений без порушення, в порядку, передбаченому законодавством.

Вказаний припис на виконання вимог п. 26 Порядку №295, надіслано в двох примірниках рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення.

У зв'язку із тим, що станом на 21.05.2018 відповідачу-1 підписаний примірник припису не повернуто, інспектор праці склала акт про відмову від підпису за №ІФ-673/842/АВ/П/ВП у трьох примірниках, два з яких направлено об'єкту відвідування рекомендованим листом із повідомленням про вручення, код поштового відправлення 110.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 р. затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та занятість населення.

Вказаний Порядок визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч.ч.2-7 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до п. 2 цього Порядку штраф може бути накладений на підставі акту про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно із п. 3 Порядку, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу ( далі - справа).

Справа розглядається у 15-денний строк з дня прийняття рішення про її розгляд ( п. 4 Порядку ).

У випадку надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи суб'єкти господарювання та роботодавця повідомляються уповноваженими посадовими особами письмово та не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається у уповноваженої посадової особи, що надіслала повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено.

Справу може бути розглянуто без участі такого представника, разі коли він проінформований відповідно до п. 6 Порядку, проте від нього не надійшло обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справ.

Відповідно до абзацу 4 п. 8 вказаного Порядку, постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Судом встановлено, що 23.04.2018 інспекторами праці Коломийської міської ради складено акт інспекційного відвідування №ІФ-643/842/АВ ФОП ОСОБА_3, яка використовує найману працю, а 08.05.2018 міським головою м. Коломия прийнято оскаржену постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС.

Отже, постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС від 08.05.2018 прийнято з дотриманням строків, визначених частинами 3, 4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

За пунктом 6 Порядку №509, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Доводи представника позивача про неправомірні дії при складенні протоколу про адміністративне правопорушення №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ від 12.06.2018, суд першої інстанції правомірно відхилив, оскільки оскарження вказаного протоколу чи дій відповідача при його складенні не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Щодо застосування до позивача відповідальності, передбаченої абзацом 1 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, згідно оскарженої постанови №ІФ-643/842/АВ/П/ПТ/ТД/ФС від 08.05.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, суд зазначає наступне.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні (підрядні) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Особа, яка працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

З аналізу наведених норм слідує, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як слідує із пояснень, наданих інспекторам праці під час інспекційного відвідування: - ОСОБА_12 працює в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді майстра з корекції брів з 10.04.2018 з визначеним режимом роботи (з 09:00 до 17:00 год.), заробітною платою (3 750,00 грн.) (т. 1 а.с. 48); - ОСОБА_8 працює в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді косметолога з 02.02.2018 з визначеним режимом роботи (з 10:00 до 16:00 год.), заробітною платою (3 750,00 грн.) (т. 1 а.с. 51); - ОСОБА_11, працює в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді перукаря з жовтня 2017 року з визначеним режимом роботи (з 09:00 до 17:00 год.), заробітною платою (3 750,00 грн.) (т. 1 а.с. 49); - ОСОБА_10 працює в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді перукаря з 28.03.2018 з визначеним режимом роботи (з 09:00 до 17:00 год.), заробітною платою (3 750,00 грн.) (т. 1 а.с. 55);- ОСОБА_14 працює в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді майстра манікюру з березня 2018 року з визначеним режимом роботи (з 09:00 до 17:00 год.), заробітною платою (3 000,00 грн.) (т. 1 а.с. 50);- ОСОБА_9 працює в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді манікюрниці з березня 2018 року з визначеним режимом роботи (з 09:00 до 17:00 год.), заробітною платою (3 750,00 грн.) (т. 1 а.с. 52);- ОСОБА_7 працює в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді перукаря з 20.01.2018 з визначеним режимом роботи (з 09:00 до 17:00 год.), заробітною платою (3 750,00 грн.) (т. 1 а.с. 53);- ОСОБА_6 працює в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді адміністратора з визначеним режимом роботи (з 09:00 до 17:00 год.), заробітною платою (3 750,00 грн.) (т. 1 а.с. 54).

Однак, інспекторами праці під час інспекційного відвідування встановлено, що трудові договори укладені тільки із ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що й не заперчується позивачем.

Інші працівники працювали під час проведення інспекційного відвідування без укладення трудових договорів із позивачем.

Із ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 уповноважена особа позивача уклала цивільно-правові угоди на виконання робіт (т. 1 а.с. 58-64), які не є формою трудових відносин, а тому невиконання вимог щодо обов'язку повідомити Коломийську ОДПІ про прийняття на роботу найманих працівників не є підставою для застосування штрафів в даному випадку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що дані договори уповноваженою особою позивача під час перевірки не надавалось інспекторам праці, однак були долучені до зауваження на акт перевірки від 07.05.2018.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги норми законодавства стосовно трудових договорів та цивільно-правових угод, дослідивши пояснення працівників і договори про надання послуг, суд першої інстанції дійшов до вірного переконання, що ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснювали трудову функцію, а не надавали послуги, оскільки предметом угод, які укладені між уповноваженою особою позивача та фізичними особами, є виконання певної роботи відповідно до обраного основного виду господарської діяльності позивача, тобто, праця за цими угодами з боку громадян не є юридично самостійною, а здійснюється в межах діяльності позивача з систематичним (щомісячним) виконанням трудових функцій, а також вказані фізичні особи підпорядковуються певному внутрішньому трудовому розпорядку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду

Керуючись ст.243, 246, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі № 0940/1235/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 31 січня 2019 року.