Справа № 520/9872/18
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

30 січня 2019 р. № 520/9872/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків; зупинити видаткові операції платника податків на рахунках платника податків відкритих в банківських установах, які обслуговують фізичну особу - підприємця ОСОБА_1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (б-р Жасминовий, б. 3АДРЕСА_1, м. Харків, 61100, РНОКПП НОМЕР_1) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - відмовлено.

29.01.2019 представником відповідача до суду подано заяву, в якій він просить суд стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області. за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ФОП ОСОБА_1 - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12500 (дванадцять тисяч п'ятсот) гривень.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Щодо заяви представника відповідача з питань відшкодування сплати судових витрат, повязаних з наданням правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 9 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З поданої заяви вбачається, що ні її копія, ні передбачені ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, копії доданих до неї доказів, щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката, не надіслані (надані) заздалегідь відповідно до ч. 9 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу, чим порушено його право передбачене ч.ч. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України клопотати про зменшення витрат на правничу допомогу та доводити неспівмірність таких витрат.

Отже, враховуючи викладене, згідно ч. 9 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази надані представником відповідача щодо витрат на правову допомогу та у зв'язку з цим вважає такі витрати не доведеними та такими, що не підлягають розподілу, а заява такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 79, 132, 134, 139, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат, понесених із оплатою професійної правової допомоги - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов