Справа № 363/3018/18
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.01.19 363/3018/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського УПП в Херсонській області Іванова Віталія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також визнання дій поліцейського протиправними,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постановою відповідача його без законних підстав притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а тому порушив питання про скасування даної постанови.

Свої вимоги мотивувала тим, що постанова складена безпідставно, працівник поліції бездоказово наклав на неї адміністративне стягнення. Наполягала, що Правил дорожнього руху України не порушував. Зазначила, що проїхавши знак 3.25. «Обгін заборонено», наздогнала автомобіль «Камаз», який рухався з ввімкненою аварійною сигналізацією. Згідно показників спідометра, вона оцінила швидкість руху Камаза на 20-25 км. Далі починалося перехрестя та поворот, дорожня розмітка була 1.1. і вона продовжила рух за Камазом. Після закінчення повороту, дорожня розмітка змінилася на 1.5. та швидкість Камаза не змінювалася. Далі вона, оцінивши дорожню обстановку, виконала обгін, перетнувши лінію 1.5. на ділянці прямої дороги, після чого була зупинена працівниками поліції. Поліцейський при розгляді справи, не врахував її показів та без жодних доказів склав відносно неї постанову. На підставі викладеного просила скасувати постанову від 15.07.2018 серії НК № 976208 та визнати дії патрульного Іванова В.В. протиправними.

Представник відповідача з позовом не погодився, та подав відзив у якому повідомив, що обгін позивачем здійснено саме на перехресті. Відповідачем на виконання вимог Закону України «Про поліцію», КУпАП, а також оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на місці вчинення правопорушення 15.07.2018 року складено постанову серії НК № 976208, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 15 липня 2018 року відповідачем згідно статей 33 і 284 КУпАП винесено постанову про порушення позивачкою п. 14.6.а. Правил дорожнього руху України, яка того ж дня о 07 год. 40 хв. на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 219 км., керуючи транспортним засобом здійснила обгін автомобілів на перехресті.

Відповідно до п. 14.6.а Правил дорожнього руху України 4.6.а. Правил дорожнього руху України, обгін заборонено на перехресті.

Згідно зі статтями 8 і 19 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд при розгляді цієї справи, виходить з принципів верховенства права й законності, відповідно до яких органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи цю справу, суд зазначає, що згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом тощо.

Відповідно до вимог ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Разом з тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити серед іншого відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Отже надання законодавством можливості поліцейським виносити постанову за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення правопорушення за скороченою процедурою (ст. 258 КУпАП) супроводжується обов'язковим її належним доказуванням за допомогою технічних засобів, якими здійснюється фото та відеозапис, та про що обов'язково повинно бути зазначено в постанові (ст. 283 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. В разі неподання доказів на пропозицію суду, справа вирішується на основі наявних доказів.

Зі справи встановлено, що будь-яких доказів правомірності оскаржуваної постанови згаданих у ст. 251 КУпАП суду не представлено.

Посилання на належні й допустимі докази, пояснення свідків, показання технічних засобів, застосування яких є обов'язковим згідно ст. 283 КУпАП, тощо, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В рішенні «Олександр Волков проти України» ЄСПЛ констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності. Причому люди вправі очікувати дії процедурних гарантій.

Відтак належні, достатні й допустимі докази на підтвердження того, що згадане правопорушення з боку позивача дійсно мало місце і, що він винен у його вчиненні суду не представлено.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При перевірці судом постанови відповідача достатні докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України не подано, а тому оскаржувану постанову не можна вважати правомірною.

Разом з тим, суд не приймає до уваги відомості викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони належними, достовірними та достатніми доказами не підтверджені.

Так, дорожній знак 3.25. «Обгін заборонено», відповідно до правил дорожнього руху України забороняє обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються зі швидкістю менше 30 км./год).

Також, відповідно до Правил дорожнього руху України, зона дії дорожнього знаку 3.25. поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту.

Суд враховує доводи позивача, про те, що вона здійснила обгін транспортного засобу - автомобіля марки Камаз за перехрестям з дотриманням вимог ПДР України.

Отже ці доводи позивача є слушними і заслуговують на увагу і відповідачем в суді не спростовано.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку.

За таких умов ОСОБА_3 в позові зазначила про такі обставини пригоди, виходячи з яких в її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутній.

Таким чином, підстав вважати, що позивачкою порушено вимоги п. 14.6.а ПДР України у суду немає, а тому справу щодо ОСОБА_3 слід закрити за відсутністю складу правопорушення згідно ст. 286 КАС України.

Відтак судом встановлено підстави для задоволення позову в цій частині і захисту прав позивача.

Що стосується вимог позову в частині визнання дій поліцейського УПП в Херсонській області Іванова Віталія Володимировичапротиправними та незаконними, то підстав для цього не встановлено, коли суд має право прийняти тільки одне з рішень, передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 246, 250, 286 КАС України,

вирішив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серія НК № 976208 від 15.07.2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП і справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя