Справа № 420/5217/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5217/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гунько О.В.,

представника позивача - Грабовського М.Д.,

представників відповідача - Наумової К.В., Лукі О.В.,

представника третьої особи - Тимофієнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2018 року форми «Р» №, форми «П» № та форми «Р» №, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (надалі по тексту - позивач або ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ») звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі по тексту - відповідач або ГУДФС в Одеській області) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» (надалі по тексту - третя особа або ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД»), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № від 24 вересня 2018 року, за яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: «податок на прибуток приватних підприємств» в сумі 743330,00 (сімсот сорок три тисячі триста тридцять) грн., а саме, за податковими зобов'язаннями: 594664 (п'ятсот дев'яносто чотири тисячі шістосот шістдесят чотири) грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями: 148666 (сто сорок вісім тисяч шістсот шістдесят шість) грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «П» за № від 24 вересня 2018 року, за яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 131852 (сто тридцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят дві) грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № від 24 вересня 2018 року, за яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» в сумі 23275 (двадцять три тисячі двісті сімдесят п'ять) грн., а саме, за податковими зобов'язаннями 18620 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять) грн. та за штрафними санкціями 4655 (чотири тисячі шістсот п'ятдесят п'ять) грн.;

- віднести витрати по судовому збору у сумі 13476,86 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 86 коп. за рахунок відповідача.

В обгрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що на адресу приватного акціонерного товариства «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» 28 вересня 2018 року надійшла поштова кореспонденція №178 з вкладенням трьох податкових повідомлень-рішень від 24 вересня 2018 року, форми «Р» №, форми «П» №, форми «Р» № та розрахунок штрафних (фінансових) санкцій до Акту перевірки. В позовній заяві позивачем наведено 6 обставин, згідно яких оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, незаконними та такими, які складені з порушенням приписів Податкового кодексу України, а саме: 1. Податкові повідомлення-рішення ухвалено за відсутності відповідних повноважень. Контролюючим органом при прийнятті податкових повідомлень-рішень порушені приписи ст.86 ПК України та на момент прийняття ППР повноваження на такі дії були відсутні; 2. Відповідачем безпідставно і невірно визначено правовідносини між Позивачем та орендарем, що тягне за собою різні юридичні наслідки з точки зору податкового обліку; 3. Відповідачем в оскаржуваних ППР наведено норми ПК, які на його думку порушено Позивачем, але щодо жодної з них не вказано в чому саме полягає порушення та якими доказами воно обгрунтовується; 4. У ППР форми «Р» з податку на додану вартість наведено посилання на порушення Позивачем норм, перелічених у п.185.1 та п.187.1 ПК України, щодо яких в Акті не наведено жодних доказів порушення; 5. Відповідачем не обгрунтовано маніпуляції з невідомо звідки взятими сумами в результаті яких заявлено про заниження фінансового результату до оподаткування; 6. Із змісту Акта перевірки від 17 травня 2013 року про результати позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 рік, вбачається, що у контролюючого органу не було зауважень щодо ведення бухгалтерського обліку доходу та витрат, їх відображення у фінансовій звітності, у тому числі по операціям позивача з орендарями, а також щодо визначення об'єкту оподаткування за податком на прибуток. При цьому облікова політика позивача визначалася так само відповідно до наказу керівника від 2011 року, прийнятого згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно якого підприємство самостійно визначає облікову політику, у тому числі щодо обліку інформації дохідної та витратної частини фінансової звітності підприємства. Відтак позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними, незаконними, складеними з порушенням приписів Податкового кодексу України та інших норм матеріального права та такими що порушують інтереси позивача.

Ухвалою судді від 10 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 05 листопада 2018 року на 14 год. 00 хв.

29 жовтня 2018 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов (вхід. №32371/18 від 29.10.2018 року), згідного якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись в цілому на те, що ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» проінформовано про проведення документальної планової перевірки письмовим повідомленням від 05.07.2018 року №280/15-32, яке надіслано платнику податків 06.07.2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення разом з копією наказу ГУ ДФС в Одеській області від 05.07.2018 року №4805. Перевіркою встановлено порушення п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальній сумі 131852 грн., заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті, у загальній сумі 594664 грн., в тому числі 2016 рік - 295985 грн., 2017 рік - 298679 грн., а також встановлені порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, в загальній сумі 18620 грн., в тому числі вересень 2015 року - 4655 грн., жовтень 2015 року - 4655 грн., листопад 2015 року - 4655 грн., грудень 2015 року - 4655 грн. Проведеною перевіркою відображеного показника за 01.01.2015 по 31.12.2017 роки в сумі 6290 тис. грн.. встановлено його заниження у загальній сумі 3303690 грн. в тому числі 2015 рік - 335199 грн., 2016 рік - 1441015 грн., 2017 рік - 1527476 грн. У періоді, що перевіряється, ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» складову вартості послуг з оренди в частині понесених витрат по сплаті податків, не отриману як компенсацію елементів витрат від орендаря, не було включено до складу доходів від операційної діяльності як вартість безоплатно наданих послуг.

05 листопада 2018 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на адміністративний позов (вхід. №33155/18 від 05.11.2018 року), згідно якої позивач вказує, що відзив на адміністративний позов не спростовує обставин, викладених у позовній заяві, не містить відповіді в чому полягають порушення позивачем норм Податкового кодексу України, наведених у податкових повідомленнях рішеннях, щодо скасування яких подано позов, текст відзиву дублює Акт перевірки у частині, що стосується результатів перевірки дотримання позивачем податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість.

17 жовтня 2018 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява №97 від 16 жовтня 2018 року про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» () (вхід. №30784/18 від 17.10.2018 року), згідно якої позивач вказує на те, що судове рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД», так як між цим підприємством та ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» існують орендні правовідносини, які за наслідками вирішення справи можуть змінитися або припинитися, або на підставі рішення суду між позивачем та третьою особою виникнуть нові правовідносини.

14 листопада 2018 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом прийнято рішення - задовольнити заяву представника позивача №97 від 16.10.2018 року, залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД».

Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 грудня 2018 року о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні 18 грудня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив та відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» є юридичною особою () видами діяльності якого є оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (код КВЕД 46.49), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20), відновлення відсортованих відходів (код КВЕД 38.32) (т.1 а.с.230-234).

Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області відповідно до плану графіку проведення перевірок на 3 квартал 2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області №4805 від 05.07.2018 року було проведено документальну планову виїзну перевірку приватного акціонерного товариства «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» () податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік, валютного законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2017 рік, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами перевірки складено Акт №1816/15-32-14-01/00383708 від 21.08.2018 року про результати документальної планової виїзної перевірки приватного акціонерного товариства «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ», код ЄДПРОУ 00383708, тел. податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік, валютного законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (т.1 а.с.21-41).

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

1. п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальній сумі 1059909 грн., заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті у загальній сумі 594664 грн., в тому числі 2016 рік - 295985 грн., 2017 рік - 298679 грн.;

2. п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, що призвело до завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в загальній сумі 27118 грн., заниження ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, в загальній сумі 467630 грн., в тому числі січень 2016 року - 20014 грн., лютий 2016 року - 20014 грн., березень 2016 року - 20014 грн., квітень 2016 року - 20014 грн., травень 2016 року - 20014 грн., червень 2016 року - 20014 грн., липень 2016 року - 20014 грн., січень 2017 року - 56858 грн., березень 2017 року - 36848 грн., травень 2017 року - 31264 грн., червень 2017 року - 6259 грн., липень 2017 року - 53532 грн., серпень 2017 року - 36225 грн., вересень 2017 року - 29177 грн., жовтень 2017 року - 22106 грн., листопад 2017 року - 55263 грн.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Одеській області, засобами поштового зв'язку направлено на адресу ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ»: Акт №1816/15-32-14-01/00383708 від 21.08.2018 року; план документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» з 25.07.2018 року тривалістю 10 робочих днів (т.1 а.с.42); реєстр суб'єктів господарювання, з якими ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» перебувало у господарських відносинах за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (т.1 а.с.43); довідку про загальну інформацію щодо ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» та його діяльність за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (т.1 а.с.44-48); зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на прибуток ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (т.1 а.с.49); зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки показників звіту про фінансові результати ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (т.1 а.с.50); зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (т.1 а.с.51); зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення первірки сум податкових зобов'язань, податкового кредиту, податку на додану вартість ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (т.1 а.с.52-53); відомості щодо показників поданої Довідки про суми від'ємного значення звітного (податкового) періоду, які зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість) платника податків ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (т.1 а.с.54); книгу для запису рекомендованих поштових відправлень повідомлень (т.1 а.с.55).

Судом також встановлено, що 06 вересня 2018 року позивачем подано до Головного управління ДФС в Одеській області заперечення №88 від 06.09.2018 року до акту перевірки №1816/15-32-14-01/00383708 від 21.08.2018 року (т.2 а.с.31-35). В заперечені позивач зазначив, що Акт перевірки не відповідає вимогам Порядку щодо необхідності викладення в ньому доведених фактів виявлених порушень податкового законодавства (п.п.44.1, 44.2 ст.44 та п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України). В Акті відсутні посилання на докази, які б свідчили про порушення платником податків податкового законодавства при визначенні об'єкту оподаткування по податку на прибуток та податку на додану вартість. Позивач також зазначив, що ревізором штучно збільшені зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість шляхом збільшення бази об'єкту оподаткування за рахунок донарахувань до доходу, отриманого ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» від здавання майна в оперативну оренту, при цьому застосовуючи приписи Стандарту бухгалтерського обліку 14 (Оренда), що стосується фінансового лізингу.

За результатами розгляду заперечень до Акту перевірки №1816/15-32-14-01/00383708 від 21.08.2018 року ГУ ДФС в Одеській області надало відповідь №13375/10/15-32-14-01-10 від 18.09.2018 року (т.1 а.с.57-66), згідно якої Розділ 4 «Висновок» Акту перевірки №1816/15-32-14-01/00383708 від 21.08.2018 року вважати таким:

Перевіркою встановлено порушення:

1. п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальній сумі 1059909 грн., заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті, у загальній сумі 594664 грн., в тому числі 2016 рік - 295985 грн., 2017 рік - 298679 грн.;

2. п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, в загальній сумі 18620 грн., в тому числі вересень 2015 року - 4655 грн., жовтень 2015 року - 4655 грн., листопад 2015 року - 4655 грн., грудень 2015 року - 4655 грн.

В подальшому Головним управлінням ДФС в Одеській області на адресу ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» засобами поштового зв'язку направлено відповідь №13375/10/15-32-14-01-10 від 18.09.2018 року про результати розгляду заперечень до акту перевірки та відомості щодо показників поданої Довідки про суми від'ємного значення звітного (податкового) періоду, які зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість) платника податків за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік.

Судом встановлено, що на підставі Акту перевірки №1816/15-32-14-01/00383708 від 21.08.2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області були винесені податкові повідомлення-рішення від 24 вересня 2018 року:

- форми «Р» № за яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: «податок на прибуток приватних підприємств» в сумі 743 330,00 грн., а саме за податковими зобов'язаннями 594 664,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 148 666,00 грн. (т.1 а.с.16);

- форми «Р» № за яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: «податок на додану вартість» в сумі 23 275,00 грн., а саме за податковими зобов'язаннями 18 620,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 4 655,00 грн. (т.1 а.с.17);

- форми «П» № за яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 131 852,00 грн. (т.1 а.с.18).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду з вимогами про визнання їх протиправними та скасування.

Згідно зі пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), платниками податку на прибуток підприємства є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Відповідно до статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до вимог п.138.1 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з нормами п.138.2 ст.138 та п.139.1 ст.139 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу, відповідно не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Положеннями п. 44.2 ст. 44 ПК України закріплено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Водночас у підпункті 44.1 цієї статті ПК України вказано, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 996-XIV), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинний документ, згідно зі абз. 11 ст. 1 Закону № 996-XIV, - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV).

В силу приписів п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно зі п. 2.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Відповідно до п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Пунктами 6-7 вказаного Положення передбачено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що для підтвердження даних податкового обліку, а саме витрат Підприємства для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що відображають реальність господарської операції.

У свою чергу, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Разом з цим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11).

Судом встановлено що на балансі ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» знаходиться цілісний майновий комплекс, який належить йому на підставі Розпорядження Регіонального відділення фонду державного майна України в Одеській області №114-р від 31.12.1993 року та земельні ділянки загальною площею 57149 кв.м. згідно з Державним актом на право постійного користування землею від 30.05.1999 року ОД №004035 які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Привізна, 1.

Судом встановлено, що за перевіряємий період позивач співпрацював з наступними контрагентами: ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» (); ТОВ «КРОВЛАН МЕНЕДЖМЕНТ» (); ТОВ «ІНФОКС» (); ТОВ «БЕРЕГ ЮГ» (); фірма «METALPAC SRL» (Республіка Молдова); ТОВ «ПЛАКЕТ АС» (); Южлитографметал ТОВ (); ООО «BABEK-2010» MMC (Руспубліка Азербайджан); ООО «AZEPRED GROUP HOLDING» (Руспубліка Азербайджан); ІП ОСОБА_5 (Республіка Азербайджан); фірма «METALPAC SRL» (Республіка Азербайджан); фірма ООО ТПП «ПОЛИГРАФ-СЕРВИС» (Росія).

В рамках господарської діяльності з надання в оренду нерухомого майна, позивачем було укладено договори з наступними контрагентами:

- ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» () договір оренди №11 від 16 листопада 1998 року (т.1 а.с.69-73). За умовами вказаного договору ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (орендодавець) передає, а ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» (орендатор) приймає на умовах оперативної оренди в термінове володіння та користування промисловими приміщеннями разом з обладнаннями згідно акту приймання-передавання з відображенням первинної та балансової вартості з наданням копій інвентарних карток. До договору оренди №11 від 16 листопада 1998 року були укладені додаткові угоди: від 27 листопада 2008 року (т.1 а.с.74); від 30 вересня 2011 року (т.1 а.с.75); від 08 жовтня 2014 року (т.1 а.с.76); від 28 серпня 2017 року (т.1 а.с.77); від 30 жовтня 2012 року (т.1 а.с.78); від 30 вересня 2015 року (т.1 а.с.79); від 30 грудня 2015 року (т.1 а.с.80); від 22 лютого 2016 року (т.1 а.с.81);

- ТОВ «ЮЖЛИТОГРАФМЕТАЛ» () договір оренди №42/12 від 01 серпня 2012 року (т.1 а.с. 82-84). За умовами вказаного договору ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (орендодавець) передає, а ТОВ «ЮЖЛИТОГРАФМЕТАЛ» (орендатор) приймає в тимчасове платне користування нежитлові виробничі приміщення, які складаються з трьох кімнат з коридором, загальною площею 81,87 кв.м. в адміністративному (інженерному) корпусі, який знаходиться за адресою: вул. Привозна, 1, Застава-2, м. Одеса. До договору оренди №42/12 від 01 серпня 2012 року були укладені додаткові угоди: від 01 серпня 2013 року (т.1 а.с.85); від 12 січня 2015 року (т.1 а.с.89). Листом №97 від 05 серпня 2014 року (т.1 а.с.88) та листом від 31 липня 2015 року (т.1 а.с.91) строк дії договору №42/12 від 01 серпня 2012 року було продовжено. Договір оренди №42/16 від 01 серпня 2016 року (т.1 а.с.93-95). За умовами вказаного договору ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (орендодавець) передає, а ТОВ «ЮЖЛИТОГРАФМЕТАЛ» (орендатор) приймає в тимчасове платне користування нежитлові виробничі приміщення, які складаються з трьох кімнат з коридором, загальною площею 81,87 кв.м. в адміністративному (інженерному) корпусі, який знаходиться за адресою: вул. Привозна, 1, Застава-2, м. Одеса. До договору оренди №42/16 від 01 серпня 2016 року були укладені додаткові угоди: від 19 грудня 2016 року (т.1 а.с.96); від 12 вересня 2017 року (т.1 а.с.97). На виконання договору №42/16 від 01 серпня 2016 року були складені акти приймання-передавання від 29 грудня 2017 року (т.1 а.с.98) та від 01 листопада 2017 року (т.1 а.с.99);

- ТОВ «ТРАНС-ТИР» () договір оренди нежитлового приміщення №27/10 від 27 жовтня 2017 року (т.1 а.с.100-102). За умовами вказаного договору ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (орендодавець) передає, а ТОВ «ТРАНС-ТИР» (орендатор) приймає у строкове користування нежитлове приміщення загальною площею 38,00 метрів квадратних в виробничому корпусі №4, яке знаходиться за адресою:65098, м. Одеса, Застава-2, вул. Привозна 1. Договір оренди №12/10 від 30 листопада 2014 року (т.2 а.с.28-30). За умовами вказаного договору ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (орендодавець) передає ТОВ «ТРАНС-ТИР» (орендатор) в тимчасове платне користування нежитлове приміщення площею 38 кв.м. в корпусі №4, яке знаходиться за адресою: вул. Привозна, 1, Застава-2, м.Одеса. До договору оренди №12/10 від 30 листопада 2014 року були укладені додаткові угоди: від 12 жовтня 2016 року (т.1 а.с.103); від 27 листопада 2015 року (т.1 а.с.105); від 31 липня 2015 року (т.1 а.с.106); від 12 лютого 2015 року (т.1 а.с.108). На виконання договору №12/10 від 30 листопада 2014 року був складений акт приймання-передавання від 01 березня 2015 року (т.1 а.с.107);

- ТОВ «ЮНИФОЛ» () договір оренди від 18 вересня 2014 року (т.1 а.с.109-111). За умовами вказаного договору ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (орендодавець) передає ТОВ «ЮНИФОЛ» (орендатор) в тимчасове платне користування нежитлове приміщення площею 30 кв.м. в корпусі №4, яке знаходиться за адресою: вул. Привозна, 1, Застава - 2, м. Одеса. Листом №100 від 12 жовтня 2016 року (т.1 а.с.112) та №77 від 07 вересня 2015 року (т.1 а.с.114) строк дії договору від 18 вересня 2014 року було продовжено. До договору оренди 18 вересня 2014 року була укладена додаткова угода від 12 січня 2015 року (т.1 а.с.116). На виконання договору від 18 вересня 2014 року був складений акт приймання-передавання від 01 жовтня 2014 року (т.1 а.с.117). Договір оренди №12/16 від 30 грудня 2016 року (т.1 а.с.118-120);

- ТОВ «ПЛАКЕТ-АС» () договір оренди №22/16 від 29 лютого 2016 року (т.1 а.с.121-122). За умовами вказаного договору ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (орендодавець) передає ТОВ «ПЛАКЕТ-АС» (орендатор) в тимчасове платне користування об'єкти оренди, які знаходяться за адресою: вул. Привозна, 1, Застава-2, м. Одеса, а саме: нежитлові виробничі приміщення площею 480 кв.м. у виробничому корпусі, інв. №1-03; навіс площею 61,9 кв.м., інв. №1-31. На виконання договору оренди №22/16 від 29 лютого 2016 року був складений акт приймання-передавання від 01 березня 2016 року (т.1 а.с.123);

- ТОВ «СДС ЛТД» () договір оренди від 01 лютого 2017 року (т.1 а.с.124-126). За умовами вказаного договору ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» (орендодавець) передає ТОВ «СДС ЛТД» (орендатор) в тимчасове платне користування нежитлове приміщення на третьому поверсі інженерного корпусу (інвентарний №1-29), який знаходиться за адресою: вул. Привозна, 1, Застава-2, м.Одеса. Площа яка передається в оренду складає 16,3 кв.м. На виконання договору оренди від 01 лютого 2017 року був складений акт приймання-передавання від 01 лютого 2017 року (т.1 а.с.127). До договору оренди укладена додаткова угода від 01 лютого 2017 року (т.1 а.с.128).

Надання послуг оренди приміщень і обладнання для ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» є одним із видів діяльності.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про оренду необоротних активів та її розкриття у фінансовій звітності визначаються Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку (далі - П(с)БО) 14 «Оренда» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №181 від 28.07.2000 року (зі змінами). Норми П(с)БО 14 застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами незалежно від форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності). Пунктом 4 П(с)БО 14 визначено: мінімальні орендні платежі, що підлягають сплаті орендарем протягом строку оренди (за вирахуванням вартості послуг та податків, що підлягають сплаті орендодавцю, і непередбаченої орендної плати), збільшені: 1) для орендаря - на суму його гарантованої ліквідаційної вартості; 2) для орендодавця - на суму його гарантованої ліквідаційної вартості.

Згідно п. 14.1.97. Податкового кодексу України лізингова (орендна) операція - господарська операція (крім операцій з фрахтування (чартеру) морських суден та інших транспортних засобів) фізичної чи юридичної особи (орендодавця), що передбачає надання основних засобів у користування іншим фізичним чи юридичним особам (орендарям) за плату та на визначений строк.

Лізингові (орендні) операції здійснюються у вигляді оперативного лізингу (оренди), фінансового лізингу (оренди), зворотного лізингу (оренди), оренди житла з викупом, оренди земельних ділянок та оренди будівель, у тому числі житлових приміщень.

Лізингові операції поділяються на:

а) оперативний лізинг (оренда) - господарська операція фізичної або юридичної особи, що передбачає передачу орендарю основного фонду, придбаного або виготовленого орендодавцем, на умовах інших, ніж ті, що передбачаються фінансовим лізингом (орендою);

б) фінансовий лізинг (оренда) - господарська операція, що здійснюється фізичною або юридичною особою і передбачає передачу орендарю майна, яке є основним засобом згідно з цим Кодексом і придбане або виготовлене орендодавцем, а також усіх ризиків та винагород, пов'язаних з правом користування та володіння об'єктом лізингу.

Лізинг (оренда) вважається фінансовим, якщо лізинговий (орендний) договір містить одну з таких умов:

об'єкт лізингу передається на строк, протягом якого амортизується не менш як 75 відсотків його первісної вартості, а орендар зобов'язаний на підставі лізингового договору та протягом строку його дії придбати об'єкт лізингу з наступним переходом права власності від орендодавця до орендаря за ціною, визначеною у такому лізинговому договорі;

балансова (залишкова) вартість об'єкта лізингу на момент закінчення дії лізингового договору, передбаченого таким договором, становить не більш як 25 відсотків первісної вартості ціни такого об'єкта лізингу, що діє на початок строку дії лізингового договору;

сума лізингових (орендних) платежів з початку строку оренди дорівнює первісній вартості об'єкта лізингу або перевищує її;

майно, що передається у фінансовий лізинг, виготовлене за замовленням лізингоотримувача (орендаря) та після закінчення дії лізингового договору не може бути використаним іншими особами, крім лізингоотримувача (орендаря), виходячи з його технологічних та якісних характеристик.

Під терміном "строк фінансового лізингу" слід розуміти передбачений лізинговим договором строк, який розпочинається з дати передання ризиків, пов'язаних із зберіганням або використанням майна, чи права на отримання будь-яких вигод чи винагород, пов'язаних з його використанням, або будь-яких інших прав, що слідують з прав на володіння, користування або розпоряджання таким майном, лізингоотримувачу (орендарю) та закінчується строком закінчення дії лізингового договору, включаючи будь-який період, протягом якого лізингоотримувач має право прийняти одноосібне рішення про продовження строку лізингу згідно з умовами договору.

Незалежно від того, регулюється господарська операція нормами цього підпункту чи ні, сторони договору мають право під час укладення договору (правочину) визначити таку операцію як оперативний лізинг без права подальшої зміни статусу такої операції до закінчення дії відповідного договору;

в) зворотний лізинг (оренда) - господарська операція, що здійснюється фізичною чи юридичною особою і передбачає продаж основних засобів фінансовій організації з одночасним зворотним отриманням таких основних засобів такою фізичною чи юридичною особою в оперативний або фінансовий лізинг;

г) оренда житлових приміщень - операція, що передбачає надання житлового будинку, квартири або їх частини її власником у користування орендарю на визначений строк для цільового використання за орендну плату;

ґ) оренда житла з викупом - господарська операція юридичної особи, що передбачає відповідно до договору оренди житла з викупом передання другій стороні - фізичній особі (особі-орендарю) майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено та/або житло за плату на довготривалий (до 30 років) строк, після закінчення якого або достроково, за умови повної сплати орендних платежів та відсутності інших обтяжень та обмежень на таке житло, житло переходить у власність орендаря. Оренда житла з викупом може передбачати відступлення права вимоги на платежі за договором оренди житла з викупом.

Виходячи з вищевикладеного наведені в акті перевірки посилання на порушення п.4 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 14 «Оренда» є невірними, оскільки всі орендні стосунки, що має позивач з орендарями, оформлені відповідними договорами оренди, які були досліджені судом в ході судового засідання, відносяться до оперативного лізингу (оренди), що також підтверджується поясненнями представника товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД». В судовому засіданні представником відповідача не доведено а ні в поясненнях суду, а ні в посиланнях на будь-які докази щодо фактів та обставин, які свідчать про існування у позивача із його контрагентами саме фінансової оренди.

Суд зазначає, що згідно Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 14 «Оренда» фінансова оренда передбачає передачу орендарю всіх ризиків та вигід, пов'язаних з правом користування та володіння об'єктом. Така форма можлива за умови, якщо є хоча б одна з наведених нижче ознак:

1) орендар набуває права власності на орендований актив після закінчення строку оренди;

2) орендар має можливість та намір придбати об'єкти оренди за ціною, нижчою за його справедливу вартість на дату придбання;

3) строк оренди становить більшу частину строку корисного використання (експлуатації) об'єкта;

4) теперішня вартість мінімальних орендних платежів з початку строку оренди дорівнює або перевищує справедливу вартість об'єкта оренди.

Враховуючи вимоги податкового законодавства України при передачі об'єкта у фінансову оренду балансова вартість основних фондів орендодавця зменшується на вартість об'єкта оренди, тоді як балансова вартість основних фондів орендаря збільшується на таку саму величину. Орендар відображає вартість одержаного в фінансову оренду об'єкта одночасно і як актив і як зобов'язання. Величина такої вартості розраховується за найменшою на початок строку оренди оцінкою: або за справедливою вартістю активу, або за поточною (теперішньою) вартістю суми мінімальних орендних платежів. При цьому орендодавець відображає об'єкт, переданий у фінансову оренду, як дебіторську заборгованість орендаря, обсяг якої визначають як суму мінімальних орендних платежів та негарантованої ліквідаційної вартості об'єкта без урахування фінансового доходу чого не було встановлено відповідачем при перевірці.

Суд вважає, що за наслідками невірного визначення характеру господарських операцій, відповідачем було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Крім того, враховуючи вище зазначене суд не погоджується з твердженнями відповідача, які також відображені в акті перевірки, що ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» не було включено до складу доходів від операційної діяльності як вартість безоплатно наданих послуг, складову вартості послуг з оренди в частині понесених витрат по сплаті податків, не отриману як компенсацію елементів витрат від орендаря

Судом також встановлено наявність помилки в п.3 описової частини акту перевірки №1816/15-32-14-01/00383708 від 21.08.2018 року, що не заперечується представником відповідача, а саме: «За період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік ПрАТ «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» задекларовано у рядку 2290 звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) «Фінансовий результат до оподаткування» прибуток у сумі - 131 тис. грн.».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 110 рішення Європейського Суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначено, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В Рішенні «Звежинський проти Польщі» ЄСПЛ вказав: «п. 73. Суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов'язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок».

Вказане є фактично відображенням суті статті 19 Конституції України та статті 2 КАСУ щодо дій суб'єкта владних повноважень при прийнятті рішень.

В пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (див. рішення «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994р.).

В даній справі дії податкового органу не відповідають вимогам закону, а прийнятті податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову та згідно із ст. 139 КАС України судові витрати позивача у загальній сумі 13 476,86 грн., сплачені згідно з платіжними дорученнями №390 від 04 жовтня 2018 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2018 року форми «Р» №, форми «П» № та форми «Р» № - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 24 вересня 2018 року №, № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () на користь приватного акціонерного товариства «ЗАВОД ЧОРНОМОРПОЛІГРАФМЕТАЛ» () суму сплаченого судового збору в розмірі 13 476,86 грн.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 28 січня 2019 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.