Справа № 814/1056/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2019 року

Київ

справа №814/1056/18

провадження №К/9901/2676/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Національного природного парку «Білобережжя Святослава» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року та постанову Пятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного природного парку «Білобережжя Святослава» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що позивач, звернувшись до суду з позовом, просила: визнати незаконним та скасувати наказ від 03 квітня 2018 року № 18-о, виданий виконувачем обов'язків директора Національного природного парку «Білобережжя Святослава» Мусієнком В.І. про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Василівського природоохоронного науково-дослідного відділення з 03 квітня 2018 року; поновити її на посаді начальника Василівського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Білобережжя Святослава»; стягнути з Національного природного парку «Білобережжя Святослава» моральну шкоду в сумі 60000,00 гривень; стягнути з Національного природного парку «Білобережжя Святослава» витрати на професійну правничу допомогу та витрати, що пов'язані із прибуттям до суду і можливим залученням свідків.

В обґрунтування позовних вимог, зокрема, зазначалось, що звільнення позивача не відповідає вимогам законодавства, оскільки відбулось з метою врегулювання реального конфлікту інтересів, але відповідач не зазначив та не повідомив позивача, в чому саме він виразився. Відповідно до пункту 3 абзацу 3 частини 1 статті 27 Закону України «Про запобігання корупції», в частині обмеження роботи близьких осіб, передбачено виключення для осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року позовні вимоги задоволено частково:

визнано протиправним та скасувати наказ від 03 квітня 2018 року № 18-о, виданий виконувачем обов'язків директора Національного природного парку «Білобережжя Святослава», про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Василівського природоохоронного науково-дослідного відділення з 03 квітня 2018 року;

поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Василівського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Білобережжя Святослава»;

стягнуто з Національного природного парку «Білобережжя Святослава» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 8024,08 гривні без врахування стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць;

стягнуто з Національного природного парку «Білобережжя Святослава» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4223,20 гривні.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, змінено рішення суду першої інстанції, виключити із його мотивувальної частини обґрунтування суду першої інстанції щодо відсутності у спірних правовідносинах реального та/або потенційного конфлікту інтересів та порушення відповідачем приписів статей 43, 184 Кодексу законів про працю України з підстав , наведених у мотивувальній частині постанови П'ятого апеляційного адміністративного суду. В решті рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу.

21 січня 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України. Посада, яку обіймала позивач та у зв'язку з поновленням на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Національного природного парку «Білобережжя Святослава» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року та постанову Пятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі № 814/1056/18 за позовом ОСОБА_2 до Національного природного парку «Білобережжя Святослава» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич