Справа № 537/5215/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2019 року

м. Київ

справа №537/5215/16-а

адміністративне провадження №К/9901/44034/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Анцупової Т.О., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 537/5215/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (далі - Управління соцзахисту) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління соцзахисту

на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 лютого 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Степури А.А. та

ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Любчич Л.В., суддів Спаскіна О.А., Сіренко О.І., -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соцзахисту щодо невнесення даних про неї до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр осіб, які мають право на пільги) відповідно до Закону України від 24 березня 1998 року № 203/98-ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (далі - Закон № 203/98-ВР);

- зобов'язати Управління соцзахисту внести дані про неї до Реєстру осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону № 203/98-ВР;

- зобов'язати Управління соцзахисту подати в місячний строк звіт про виконання даної постанови суду.

Позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відмова Управління соцзахисту включити її Реєстру осіб, які мають право на пільги є протиправною, оскільки вона відноситься до кола осіб, на яких розповсюджуються пільги, передбачені законом. Враховуючи те, що вона відноситься до кола осіб, як мають право на пільги, передбачені Законом № 203/98-ВР, тому відомості про неї мають бути внесені до відповідного реєстру.

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області постановою від 02 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, задовольнив позовні вимоги.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскільки позивачка відноситься до кола осіб які мають право на пільги, передбачені Законом № 203/98-ВР, то відомості про неї мають бути внесені до Реєстру осіб, які мають право на пільги, тому відмова відповідача у внесенні даних не ґрунтується на нормах закону. При цьому, суди вказали на те, що невнесення до переліку пільгових категорій громадян у статті 89 та 102 Бюджетного Кодексу України (далі - БК України) ветеранів Національної поліції України , ніяким чином не скасовує право на пільги для ветеранів Національної поліції, передбачені статтею 6 Закону № 203/98-ВР та внесення відповідних даних до вказаного реєстру.

05 квітня 2017 року Управління соцзахисту звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що частиною другою статті 4 БК України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в України положення нормативних актів застосовуються лише в тій частині, в якій вони не суперечать положенням БК України та закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України. Взяття таких зобов'язань згідно положень закону про Державний бюджет України на відповідний рік є бюджетним правопорушенням.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 11 квітня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 має статус ветерана Національної поліції України та має право на пільги відповідно до Закону 203/98-ВР.

Вказана обставина не заперечується сторонами.

Позивач звернувся до Управління соцзахисту з заявою щодо внесення відомостей про неї до Реєстру осіб, які мають право на пільги.

Листом від 05 жовтня 2016 року за вих. № 11995 відповідач відмовив позивачу у внесені відомостей, посилаючись на те, що до Реєстру осіб, які мають право на пільги, вноситься інформація лише про ті пільгові категорії громадян, які затверджені Бюджетним Кодексом України, а оскільки на даний час в Бюджетному Кодексі України в переліку пільгових категорій громадян, які мають право на пільги за рахунок коштів державного бюджету, відсутня категорія «ветеран Національної поліції», то відсутні законі підстави для обліку позивача в Реєстрі осіб, які мають право на пільги. Окрім того, позивачці було повідомлено, що після врегулювання механізму надання пільг ветеранам Національної поліції на державному рівні, її буде проінформовано додатково.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до преамбули Закону № 203/98-ВР, він встановлює статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

Приписами вищезазначеного Закону, зокрема, статтею 6, передбачений перелік пільг, які надаються, зокрема, ветеранам Національної поліції.

Враховуючи вищезазначені норми права, а також встановлені у справі обставини, позивач, як ветеран Національної поліції, має право на пільги, передбачені Законом України N 203/98-ВР.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, Кабінет Міністрів України постановою від 29 січня 2003 року № 117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення № 117, Постанова № 117 відповідно).

Згідно із пунктом 1 Положення № 117, передбачено, що Реєстр осіб, які мають право на пільги - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України.

При цьому, пунктом 3 Постанови № 117 (у редакції, діючої на час виникнення спірних відносин) Міністерству соціальної політики ухвалено забезпечити включення до Реєстру інформації про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, зокрема, відповідно до Закону № 203/98-ВР.

Із змісту вказаного пункту Постанови вбачається, що на час звернення позивача до Управління соцзахисту, останній був зобов'язаний включити до Реєстру інформацію про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою відповідно до Закону № 203/98-ВР, тому відмова відповідача у внесенні даних позивача до вказаного реєстру є протиправною.

Посилання відповідача на відсутність, на час виникнення спірних відносин, у положеннях БК України, які визначають перелік пільгових осіб, категорії «ветеран Національної поліції», колегія суддів вважає такими, що не позбавляють позивача права на пільги, встановлені Законом N 203/98-ВР та внесення відповідних даних до Реєстру осіб, які мають право на пільги, оскільки згідно статті 2 БК України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року у справі №537/5215/16-а - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

Т.О. Анцупова

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду