Справа № 0440/6429/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року Справа № 0440/6429/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Бурцевій Я.Е.
представника позивача Бочанової Я.Е.
представника відповідача Ваховської Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з висновками акту перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення строки застосування штрафних санкцій сплили. Як наслідок, позивач вважається звільненим від сплати штрафних санкцій за порушення строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, визначених на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Ухвалою суду від 24.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області надано до суду відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову та в обґрунтування своєї позиції зазначив, що станом на 30.03.2014 року в інтегрованій картці позивача обліковується податковий борг у сумі 5735726,28 грн. Кошти, які сплачені позивачем в подальшому, відповідно враховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Таким чином, на момент погашення податкового боргу, в автоматичному режимі розраховувались штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу. Таким чином, застосування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення проведено в терміни визначені ПК України, а отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.
22.10.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 19.11.2018 року; 19.11.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 30.11.2018 року; 30.11.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 07.12.2018 року для надання додаткових доказів; 07.12.2018 року продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та оголошено перерву до 04.01.2019 року; 04.01.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 14.01.2019 року.
За письмовою згодою представників сторін розгляд справи відбувся 14.01.2019 року після закінчення підготовчого засідання.
В судовому засіданні 14.01.2019 року представник позивача підтримала позов та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В основу прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом покладено висновок про несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, яка визначена позивачем самостійно у податкових деклараціях з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунках до податкових декларацій, поданим позивачем до контролюючого органу:
Позивачем сплачено самостійно визначене грошове зобов'язання згідно вищевказаних податкових декларацій з податку на додану вартість:
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Пунктом 203.1 ст. 203 ПК України (тут і надалі у редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 203.2 ст.203 ПК України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Статтею 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до п. 114.1 ст. 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним ст. 102 ПК України.
Згідно з п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та (або) граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Таким чином, у відповідності до п.102.1 ст.102 ПК України, початок перебігу строку застосування штрафних санкцій пов'язаний фактично з днем порушення платником податків податкового законодавства, а п.126.1 ст.126 цього Кодексу диференціює розмір штрафу в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, перебіг строку давності для визначення суми податкового зобов'язання зі штрафу, передбаченого цією нормою, починається з дня, наступного за днем сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Строк давності для застосування штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання не може перевищувати 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та (або) граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №820/3544/17.
Як було встановлено судом, податкові декларації з податку на додану вартість було подано позивачем до контролюючого органу 17.04.2014 року, 16.05.2014 року, 17.07.2014 року, 19.08.2014 року, 19.11.2014 року та уточнюючі розрахунки подані 16.06.2014 року, 18.06.2014 року, 15.10.2014 року.
Враховуючи вимоги п.102.1 ст.102 ПК України, останніми днями, з настанням яких відповідач мав право самостійно визначити суму грошових зобов'язань, в тому числі застосувати штрафну санкцію за несвоєчасну сплату платником податків розрахованих у вказаних деклараціях сум податкових зобов'язань, сплили відповідно у квітні 2017 року, травні 2017 року, липні 2017, серпні 2017, жовтні 2017 року та листопаді 2017 року.
Як вже було встановлено, перевірка проведена 06.04.2018 року.
Таким чином, сума штрафу за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, відповідачем була визначена у термін понад 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку подання податкових декларацій, а тому суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення про застосування до КП "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" штрафу в розмірі 372000,50 грн. та його скасування.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 5580 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1638 від 18.09.2018.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 5580 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Присудити на користь Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 5580 (п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят) гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 23.01.2019 року.

Суддя М.В. Бондар