Справа № 460/3086/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2019 року м. Рівне №460/3086/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Ф.) звернувся до суду з позовом до Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі відповідач), за змістом якого просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача в здійсненні перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період, починаючи з 01.02.2018 по 31.07.2018 включно на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 02.08.2018 №87;

зобовязати відповідача згідно з п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2018 №3-1 провести перерахунок та виплатити позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2018 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 02.08.2018 №87 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він працював на посаді судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області та був звільнений у відставку наказом голови Дубенського міськрайонного суду 12.08.2015. З часу звільнення у відставку позивач перебуває на обліку у відповідача і отримує щомісячне довічне грошове утримання, нараховане відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". У звязку з підняттям посадових окладів суддів загальних судів України з 01.01.2018 позивач набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Повідомив, що 07.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області від 02.08.2018 №87 з 01.01.2018, тобто від часу зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Проте, відповідач листом від 21.11.2018 повідомив позивача, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 01.08.2018. Вважає протиправною відмову у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2018, а тому просив в судовому порядку зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2018 по 01.08.2018.

Ухвалою судді від 19.12.2018 позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк тривалістю не більше 10 днів з дня вручення йому ухвали для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний строк позивач допущені недоліки усунув, відтак позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду..

Ухвалою судді від 02.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подавши відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 №2415, який набрав чинності 22.07.2018, внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, як розрахункової величини. Зазначено, що враховуючи положення пункту 4 розділу ІІ Порядку перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 01.08.2018, оскільки вказаний закон набув чинності з 22.07.2018. Вважає, що, здійснивши позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.08.2018, відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Зясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, встановивши обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Дубенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці.

06.08.2018 у зв'язку зі зміною з 01.01.2018 посадового окладу судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1762,00 грн., позивач звернувся до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці починаючи з 01.01.2018, здійснивши виплату донарахованих коштів. До заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач долучив довідку про розмір суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді станом на 1 січня 2018 року №87 від 02.08.2018 (а.с.10).

Відповідач листом від 21.11.2018 за №5007/03 повідомив ОСОБА_1, що проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання здійснено йому з 01.08.2018, оскільки Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017, як розрахункової величини, набрав чинності 22.07.2018 (а.с.11).

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначено Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII).

Положення частин четвертої та п'ятої статті 142 Закону №1402-VIII визначають, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктами 23, 24 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить: 1) з 1 січня 2017 року: а) для судді місцевого суду - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пунктом 3 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII (в редакції, чинній до 22.07.2018, далі Закон №1774-VIII) було установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

21 липня 2018 року опубліковано Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 за №2415-VIII (далі Закон №2415-VIII).

Законом №2415-VIII внесено зміни до Закону №1774-VIII, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Таким чином, дію Закону №2415-VIII поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні.

Суд звертає увагу на п. 2 рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999, згідно з яким в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). В п.3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст.58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотної дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону №2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини, що виникли з 01.01.2017.

Закон №2415 містить застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600 грн., а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 01.01.2017.

Таким чином, у спірних правовідносинах безпідставним є посилання відповідача на норму статті 58 Конституції України в частині положень про дію закону в часі.

З огляду на наведене, з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 02.08.2018 №87, виданою ОСОБА_1 судді у відставці Дубенського міськрайонного суду, який був звільнений з займаної посади 12.08.2015, про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді станом на 01.01.2018, загальний розмір якої становить 31716,00 грн., зокрема оклад - 17620,00 грн. та доплата за вислугу років (80%) - 14096,00 грн. (а.с.34).

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Таким чином, відповідач повинен був здійснити перерахунок грошового утримання позивача з 01.02.2018, оскільки розмір суддівської винагороди змінено з 01.01.2018.

Як зазначили сторони, органом Пенсійного фонду було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн., з 01.08.2018.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон №1402-VIII встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98). У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02). У пункті 52 рішення у справі "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Скордіно проти Італії" ("Scordino v. Italy" № 36813/97).

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що дії Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в здійсненні перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період, починаючи з 01.02.2018 по 31.07.2018 включно на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 02.08.2018 №87, не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 КАС України, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності його поведінки у спірних правовідносинах.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що права, свободи та інтереси позивача слід відновити шляхом зобовязання відповідача згідно з п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2018 №3-1 провести перерахунок та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.02.2018 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 02.08.2018 №87 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 35604, РНОКПП НОМЕР_1) до Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Шевченка, 27, м. Дубно, Рівненська область, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в здійсненні перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період, починаючи з 01.02.2018 по 31.07.2018 включно, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 02.08.2018 №87.

Зобовязати Дубенське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області згідно з п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2018 №3-1, провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.02.2018 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 02.08.2018 №87 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 35604, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Шевченка, 27, м. Дубно, Рівненська область, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 січня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.