Справа № 824/760/18-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/760/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарюк О.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

23 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача: Гречанюк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року (повний текст рішення складено 21.09.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області вчинити дії щодо призначення йому пенсії за віком з 14 березня 2018 року; звернути рішення до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць та судові витрати покласти на відповідача.

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 20 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 25 років при досягненні 60-річного віку, а тому, суд приходить до висновку, що відповідач відмовляючи в призначенні пенсії діяв правомірно.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Вважає, що записами в трудовій книжці підтверджено періоди проходження військової служби з 16.11.1976 року по 25.12.1990 року, роботи машиніста навантажувача в БУ № 816 з 30.05.1989 року по 10.09.1990 року, роботи АТП-15 ПО "Молдтрансагроснаб" з 15.01.1992 року по 31.12.2004 року. Звертаючись до суду апеляційної інстанції, апелянтом також в прохальній частині апеляційної скарги було заявлено клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які як зазначив скаржник можуть підтвердити факти та періоди його роботи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що період трудового стажу, зокрема: проходження строкової військової служби з 16.11.1976 року по 25.12.1978 року, періодів роботи в БУ № 816 тресту "Орелбуд" з 30.05.1989 року по 10.09.1990 року та в АТП -15 ВО "Молдтранспостач" з 05.01.1992 року по 31.12.2004 року, не враховано до стажу роботи, і відповідно для призначення пенсії за віком правомірно, оскільки записи в трудовій книжці позивача виконані без дотримання встановлених законодавством вимог. Також зазначено, що в судовому засіданні під час обговорення клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, позивач повідомив, що вказаним свідкам відомо тільки про те, що позивач працював в Республіці Молдова, однак вони (свідки) спільно з ним не працювали.

В судове засідання позивач не з'явився, в апеляційній скарзі просив суд задовольнити її, у разі неявки в судове засідання просив розглянути її у його відсутності.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року - без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.03.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", надавши до заяви наступні документи, згідно розписки - повідомлення: оригінал та копію трудової книжки; копію паспорта та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; заяву про призначення/перерахунок пенсії, заяву про спосіб виплати пенсії.

06.07.2018 позивачу листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 17804/02, повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком при досягненні 60- річного віку, у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.

Також зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди проходження військової служби з 16.11.1976 по 25.12.1978, роботи машиністом навантажувача в БУ № 816 з 30.05.1989 по 10.09.1990, оскільки записи за ці періоди внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (зокрема, у записі про період проходження військової служби не вказано дату видачі військового квитка, а запис про звільнення з роботи у вересні 1990 року містить виправлення, не завірене належним чином. Крім того не підтверджено період роботи в АТП -15 ПО "Молдтрансагроснаб" з 15.01.1992 по 31.12.2004.

Згідно наданих позивачем копій трудової книжки серії НОМЕР_1, встановлено (окрім іншого): в записі №1 про строкову військову службу з 16.11.1976 по 25.12.1978, відсутнє посилання на дату видачі військового квитка; в записі №22 про звільнення з роботи з 10.09.1990 в графі 4 "на підставі чого внесено запис" дописано іншими чорнилами дату та номер наказу; в запис № 27 про звільнення з роботи з 31.12.2004, записи про роботу в АТП-15 з 15.01.1992 по 31.12.2004 не засвідчені підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою.

Згідно довідки № 1923 від 23.05.2018, Національної Касси Соціального Страхування Республіки Молдова Територіальної Касси Соціального Страхування, встановлено, що "в отношении гр. ОСОБА_9, 1958 г.р сообщаєт, что не существует возожности для предоставления справок о стаже работы зароботной плате."

Відповідно до довідки № 2045 від 31.05.2018, Національної Касси Соціального Страхування Республіки Молдова Територіальної Касси Соціального Страхування, встановлено, що "в отношении гр. ОСОБА_9, 1958 г.р сообщаєт, что не существует возожности для предоставления справок о стаже работы зароботной плате и переименовании организации".

В довідці № 16113/09-03 від 15.06.2018, Національної Касси Соціального Страхування Республіки Молдова Територіальної Касси Соціального Страхування, встановлено, що " документы за период работы в АТП -15 с 15.01.1992 г. по 31.12.2004 г. на имя гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, могут быть учтены при назначении пенсии согласно законодательства Республики Молдова. Также сообщает что не существует возможности для предоставления справок о факте работы. Истребование справок осуществляется непосредственно лицом, обратившимся за назначинием пенсии, территориальные подразделения НКСС данной информацией не располагают. Дополнитильно сообщаем, что документы по данному экономическому агенту сданы на хранении в Архивную службу г. Бэлць."

Згідно довідки від 28.06.2018 року компетентих органів Республіки Молдова, яка адресована на імя ГУ ПФ в Чернівецькій області: "данные на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, хранятся у Вас. Обратитесь в архив г.Бричаны".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон -1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 26 Закону № 1058 визначено, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Згідно вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону № 1788-XII, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п. 17 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з п. 18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Слід також зазначити, що відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162, в трудовій книжці зазначалися відомості про працівника, відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення), відомості про нагороди та заохочення.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (надалі - Інструкція).

Відповідно до пунктів 2.8 та 2.15 Інструкції, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим рядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як встановлено судом першої інстанції, окрім іншого було встановлено, що записи в трудовій книжці позивача №26 та №27 про прийняття і звільнення з роботи, внесені з порушенням пункту 4.1 Інструкції. Зокрема: у записах про роботу в АТП-15 з 15.01.1992 по 31.12.2004 відсутні прізвища посадових осіб, а також вказані записи не засвідчені підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що запис №27 взагалі не містить інформації з якого підприємства, установи, організації звільнений позивач, що по своїй суті не дає можливості ідентифікувати таке підприємство, а в разі зміни його назви, або ж ліквідації вжити заходів за для витребування необхідної інформації.

В матеріалах справи містяться листи-довідки Національної Каси Соціального Страхування Республіки Молдова Територіальної Касси Соціального Страхування, згідно яких відповідач в межах наданих повноважень з'ясовував обставини (період) роботи позивача. За результатами листування стаж роботи в АТП -15 з 15.01.1992 по 31.12.2004р.р., який обумовлений в трудовій книжці позивача не підтвердився.

Як зазначалось вище, звертаючись до суду позивачем заявлено клопотання про допит свідків, які б могли підтвердити стаж його роботи. Однак, як встановлено судом першої інстанції під час обговорення вказаного клопотання позивач повідомив, що зазначеним свідкам відомо тільки про те, що позивач працював в Республіці Молдова, однак вони (свідки) спільно з ним не працювали.

З урахуванням вищезазначених нормативно-правових актів, та враховуючи той факт, що особи, про допит яких просив позивач, спільно з ним не працювали, а так само в них відсутні документи про таку роботу - судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні клопотання про допит їх в якості свідка, оскільки в розумінні статей 72-75 КАС України такі докази є не належними та недопустимими. Із зазначених обґрунтувань також відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про допит в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в суді апеляційної інстанції.

Зважаючи на зазначене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідач правомірно не врахував період роботи позивача в АТП-15 з 15.01.1992 по 31.12.2004.

Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058 визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Однак, з урахуванням того, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 25 років при досягненні 60-річного віку, судом першої інстанції зроблено правомірний висновок, що відповідач відмовляючи в призначенні пенсії діяв правомірно, а тому в задоволенні адміністративного позову слід було відмовити повністю.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.