Справа № 810/3510/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3510/18 Суддя (судді) першої інстанції: Басай О.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Мідянки А.А.,

представника позивача Пушкарського С.С.,

представника відповідача Богуш М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг С. Білогородка» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг С. Білогородка» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернулось до суду з даним позовом, в якому з урахування заяви про уточнення позовних вимог просило застосувати до відповідача заходи реагування, а саме: тимчасово зупинити господарську діяльність в частині надання послуг водопостачання за адресою: вул. Володимирська, 33, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, до здійснення заходів організаційного та санітарно-епідеміологічного характеру щодо поліпшення якості питної води та доведення показників якості питної води у відповідність до вимог ДСанПіН 2.2.4-171-10* відповідно до припису від 12.02.2018 №64.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами позапланової перевірки господарської діяльності відповідача, під час якої Київським обласним лабораторним центром МОЗ України проведено відбір зразків питної води з різних джерел водопостачання для дослідження на показники епідемічної безпеки та санітарно-хімічні показники питної води, було виявлено ряд недоліків, які були відображені у Приписі та на цей час не виконані, натомість КП «КПП с. Білогородка», займаючись своєю виробничою діяльністю, не дотримуючись встановлених санітарних правил і норм, ігноруючи розпорядчі документи органу державного нагляду (контролю), створює несприятливі та небезпечні умови для життєдіяльності людини, що може негативно впливати на здоров'я людини та створює загрозу здоров'ю і життю населення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено, при цьому, суд першої інстанції, оцінивши у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до висновку про наявність підстав для зупинення господарської діяльності відповідача до здійснення заходів організаційного та санітарно-епідеміологічного характеру щодо поліпшення якості питної води та доведення показників якості питної води у відповідність до вимог ДСанПіН 2.2.4-171-10, для усунення небезпеки та загрози життю та здоров'ю людей.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Доводи апелянта обґрунтовані тим, що рішення є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим. Апелянт зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що порушення норм санітарного законодавства створюють загрозу життю та здоров'ю населення, при цьому, зважаючи на серйозність наслідків застосування такого крайнього заходу реагування, суд повинен був дослідити факт наявності у виявлених порушеннях небезпеки для життя та здоров'я населення. На думку відповідача, ним подано належні докази на підтвердження відповідності якості питної води ДСанПіН 2.2.4-171-10*. Крім того, відповідач посилається на лист Державної установи «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва НАМН України» щодо відхилення від норм ДСанПіН 2.2.4-171-10*.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що на підставі погодження Державної регуляторної служби України на проведення позапланової перевірки від 26 січня 2018 року №774 та звернення Лимаря А.М. про порушення його законних прав суб'єктом господарювання КП «КПП с. Білогородка» (том 1, а.с. 11-12), Головним управління Держпродспоживслужби в Київській області прийнято наказ від 02.02.2018 №98-Д про проведення з 06.02.2018 по 09.02.2018 позапланової перевірки КП «КПП с. Білогородка» на відповідність вимогам санітарного законодавства, згідно питань, зазначених у зверненні.

На підставі вказаного наказу Головним управління Держпродспоживслужби в Київській області проведено позапланову перевірку дотримання санітарного законодавства КП «КПП с. Білогородка», за результатами якої складено акт від 09.02.2018 та виявлені порушення санітарного законодавства.

При цьому, під час перевірки, Київським обласним лабораторним центром МОЗ України проведено відбір зразків питної води з різних джерел водопостачання для дослідження на показники епідемічної безпеки та санітарно-хімічні показники питної води.

Відповідно до протоколів дослідження питної води встановлено невідповідність питної води вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10.

В подальшому, позивачем винесено припис від 12.02.2018 №64 про усунення причин і умов, що сприяють вчиненню порушень санітарного законодавства.

22 травня 2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області на підставі наказу від 17.05.2018 №80г-Д проведено позапланову перевірку КП «КПП с. Білогородка» на предмет дотримання вимог законодавства України, згідно переліку питань, зазначених у приписі від 12.02.2018 №64, за результатами якої складено акт від 22.05.2018, при цьому, встановлено невиконання вимог припису.

З огляду на вказані обставини та встановлені порушення КП «КПП с. Білогородка» вимог законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач як суб'єкт владних повноважень довів суду необхідність тимчасового зупинення підприємства з огляду на небезпеку, яку може завдати життю та здоров»ю населення неякісна питна вода.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 18 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» встановлено, що органи виконавчої влади, місцевого самоврядування зобов'язані забезпечити жителів міст та інших населених пунктів питною водою, кількість та якість якої повинні відповідати вимогам санітарних норм. Виробничий контроль за якістю питної води в процесі її добування, обробки та у розподільних мережах здійснюють підприємства водопостачання. Вода відкритих водойм, що використовується для господарсько-питного водопостачання, купання, спортивних занять, організованого відпочинку, з лікувальною метою, а також вода водойм у межах населених пунктів повинна відповідати санітарним нормам. Підприємства, установи, організації, що використовують водойми (у тому числі моря) для скидання стічних, дренажних, поливних та інших забруднених вод, повинні забезпечити якість води у місцях водокористування відповідно до вимог санітарних норм. Для водопроводів господарсько-питного водопостачання, їх джерел встановлюються зони санітарної охорони із спеціальним режимом. Порядок встановлення і режим цих зон визначаються законодавством України.

Статтею 39 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначено, що таке державний санітарно-епідеміологічний нагляд, зазначено основні його завдання та порядок його здійснення.

Підпунктом «а» ч.1 ст. 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначено, що головні державні санітарні лікарі (їх заступники) застосовують такі заходи для припинення порушення санітарного законодавства, зокрема, обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Так, згідно ч. 5 наведеної статті, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

В силу вимог ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Апелянт наголошує, що випробувальною лабораторією ТОВ «Компанія «СУБОС» на їх замовлення 10.05.2018 було проведено випробування питної води с. Білогородка на відповідність ДСанПіН 2.2.4-171-10, на підтвердження чого надано суду протоколи випробувань відібраниз з різних місць зразків питної води.

Разом із тим, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані протоколи не містять висновків щодо відхилень (значних, незначних) та заключення щодо відповідності води вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10.

Доводи апелянта про те, що протоколи містять як зазначення нормативних показників, так і фактично виявлених, тому порівняння зазначених показників не є проблемним та не потребує спеціальних знань, не спростовують тієї обставини, що в наданих протоколах не зазначено відповідність води вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10, в той час, як у протоколах, наданих позивачем, навпаки відображено невідповідність питної води вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10.

Також апелянт наголошує, що випробувальною лабораторією з контролю якості та безпеки питних вод Державної установи «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва» було проведено дослідження якості води, наданої відповідачем, і згідно складеного за результатами дослідження протоколу випробувань №83/2018 від 16.08.2018, за вмістом санітарно-хімічних показників досліджувальна проба води з артезіанського джерела відповідає ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної до споживання людиною», за винятком формальдегіду.

Разом з тим, як вірно зазначає суд першої інстанції, вказаний протокол не містить інформації щодо місця відбору проб (джерела), отже, не може бути належним доказам відповідності питної води, що поставляється відповідачем населенню, санітарним нормам.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягала, що проби води були відібрані з трьох свердловин, при цьому, як зауважив представник відповідача і вбачається зі змісту протоколу випробувань №83/2018 від 16.08.2018, аналіз було проведено щодо однієї проби з одного джерела.

Щодо посилань апелянта на лист Державної установи «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва НАМН України» від 31.10.2018 (а.с.221) колегія суддів звертає увагу, що даним листом лише зазначено, що за результатом досліджень однієї проби питної води неможливо зробити висновок щодо її впливу на здоров'я споживачів та зазначено, що, якщо несуттєве перевищення нормативу (крім показників епідемічної безпеки та «індикаторних») може бути виправлене протягом 30-ти днів та протягом попередніх 12 місяців більше 30 днів сумарно не було перевищень за жодним із подібних показників, то відповідне забруднення не вважається суттєвим. Отже, викладена в листі інформація також не спростовує висновку позивача про невідповідність питної води вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що факт здійснення відповідачем певних заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень санітарного законодавства, не є достатньою підставою для відмови в позові контролюючого органу, оскільки, такою підставою може бути лише повне усунення цих порушень, або ж тих, що безпосередньо являють собою небезпеку для життя чи здоров»я людей.

Крім того, відповідач не звертався до позивача із заявою чи зверненням про проведення повторної перевірки з метою фіксування усунення виявлених порушень, не подавав додаткових доказів їх відсутності, не вчиняв активних дій з метою запобігання застосуванню такого заходу реагування, як тимчасове зупинення надання послуг.

Водночас, застосування заходів реагування у вигляді тимчасового зупинення надання послуг відповідачем, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог санітарних правил і норм, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, при цьому, неусунені порушення не є формальними та стосуються суттєвих недоліків санітарних норм, що, у свою чергу, унеможливлює забезпечення безпеки споживачів.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про часткове усунення виявлених порушень, оскільки згідно частини п'ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи реагування застосовуються до повного усунення виявлених порушень і відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Отже, відповідач має можливість після належного усунення виявлених порушень звернутися із заявою про скасування заходів реагування.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг С. Білогородка» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 31.01.2019.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк