Справа № 0340/1663/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2650/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Плахтій Н.Б.,

час ухвалення рішення - 21.09.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - відсутня,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи в шахтоуправлінні ім.Ф.Е.Дзержинського з 21.09.1987 року по 13.09.1995 року та у шахті «Ворошиловська» з 18.10.1995 року по 23.12.1996 року і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення за призначенням пенсії - з травня 2018 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 10 травня 2018 року щодо відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії за віком. Зобов'язано відповідача призначити та виплачувати з травня 2018 року позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі абзацу двадцять четвертого пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік роботи, що дає право на пільгову пенсію, зарахувавши у пільговий стаж роботу за період з 21.09.1987 року по 13.09.1995 року в шахтоуправлінні ім.Ф.Е.Дзержинського та з 18.10.1995 року по 23.12.1996 року у шахті «Ворошиловська». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, а тому призначити пільгову пенсію є неможливим. Крім того, уточнюючі довідки від 2012 року, подані позивачем, не можуть братись до уваги, оскільки видані на бланку, зав. Постановою правління Пенсійного фонду України у 2014 році, а довідки № 242 та № 241 від 17.07.2012 року містять відомості про реорганізацію 20.12.2012 року та 01.04.2013 року, а отже не могли бути видані у 2012 році. Також, позивач просить призначити пенсію з дня звернення - травня 2018 року, проте ця дата не є днем звернення за призначенням пенсії, а тому пенсія не може призначатись із вказаного числа.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 24.11.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 35).

10.05.2018 року за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 24.11.2017 року відповідачем прийнято рішення щодо відмови в призначені пенсії за віком, оскільки згідно поданих документів загальний страховий стаж становить 21 рік 07 місяців 9 днів, а пільговий - 0 років (а.с. 50).

Листом від 14.05.2018 року № 3055/02-20 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для призначення йому пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, оскільки відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу роботи періодів роботи з 21.09.1987 року по 13.09.1995 року у шахтоуправлінні ім.Ф.Е.Дзержинського та з 18.10.1995 року по 23.12.1996 року у шахті «Ворошиловська» (а.с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таке право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи визначено і статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788).

Відповідно до абз. 24 п.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно абз.14 п.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

З трудової книжки позивача вбачається, що він з 21.09.1987 року по 13.09.1995 року працював у шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського на різних посадах з повним робочим днем під землею, а також з 18.10.1995 року по 23.12.1996 року у шахті «Ворошиловська» гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем під землею (а.с. 8-9).

Результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено зайнятість позивача на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці як працівника шахти та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (а.с. 16-20).

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), яким визначено, зокрема, особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників. Так, згідно з п. 20 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У трудовій книжці позивача усі записи внесені відповідно до норм законодавства, засвідчені підписом уповноваженої особи та печаткою роботодавця , а тому сумніватись у її достовірності немає підстав.

Крім того, позивач надав уточнюючі довідки про підтвердження трудового стажу від 17.07.2012 року № 239, № 240, № 244 (а.с. 13-15), проте відповідач не взяв їх до уваги, оскільки, за його твердженням, вони не могли бути видані у 2012 році, оскільки бланк для таких довідок був затверджений постановою правління Пенсійного фонду України лише у 2014 році.

Апеляційний суд зазначає наступне. Порядок № 637 в 1996 році доповнений Додатком № 5, який визначає форму Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Зазначений Додаток в редакції Порядку № 637 станом на 2012 рік та 2014 рік був ідентичний. Постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1, на яку посилається відповідач, вносились зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затв. постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, а тому вказані зміни до не стосуються справи, що розглядається та такі заперечення відповідача не беруться судом до уваги.

Таким чином, підстав для неврахування уточнюючих довідок, що містяться в матеріалах справи суд не вбачає.

Позивачем також було надано історичні довідки від 17.07.2012 року № 245, № 242, № 241(а.с. 10-12). Відповідач також не взяв їх до уваги, оскільки відомості, що містяться в довідках № 242 та № 241 не могли бути відомі на час їх видання.

Суд встановив, що справді, у вказаних довідках від 17.07.2012 року міститься посилання на наказ від 20.12.2012 року, а тому їх не слід брати до уваги. Проте, в матеріалах справи є ще історична довідка № 245, в достовірності якої сумнівів у суду не виникає, а тому така підлягає врахуванню.

Колегія суддів робить висновок, що згідно записів у трудовій книжці позивач справді працював у спірні періоди на роботах зі шкідливими умовами праці та підтверджено роботу позивача повний робочий день під землею.

Таким чином, хоча у позивача немає 10 років пільгового стажу, проте є більше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці і, як наслідок, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, проте звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Днем звернення за пенсією є день прийняття пенсійним органом заяви про призначення пенсії.

З матеріалів справи вбачаться, що позивач звернувся за призначенням пенсії 24 листопада 2017 року, а рішення про відмову у призначення пенсії прийнято відповідачем 10 травня 2018 року. Оскільки судом підтверджено право позивача на призначення пільгової пенсії та встановлено відповідність поданих ним документів нормам законодавства, а про порушення свого права позивач дізнався з відповіді пенсійного органу від 14.05.2018 року, то необхідним є зміна рішення суду першої інстанції в частині визначення строку, з якого позивачу слід призначити пенсію - з дня звернення, а саме з 24 листопада 2017 року.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення часу, з якого позивачу слід призначити пенсію.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року у справі № 0340/1663/18 - змінити в частині встановлення дати, з якої слід призначити пенсію, а саме словосполучення «з травня 2018 року» замінити на «з 24 листопада 2017 року».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення виготовлено 30 січня 2019 року.