Справа № 808/674/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
23 січня 2019 року м. Дніпросправа №808/674/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. у справі №808/674/18
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-
У лютому 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку з 01 січня 2016 року та виплати пенсії позивачу, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23.12.2015, статтями 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992, постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням грошового забезпечення поліцейських;
- зобов'язати відповідача здійснити виплату перерахованої з 1 січня 2016 року пенсії позивачу, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VIII від 23.12.2015, статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", згідно норм чинного законодавства, з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. скасовано.

Позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу за період з 01.01.2016 року по 22.02.2018 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23.12.2015, статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

В іншій частині позову - відмовлено.

21.12.2018 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача, у якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №808/674/18 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на його користь судових витрат у загальній сумі 1777,00 грн. (за подання адміністративного позову - 704,80 грн., за подання апеляційної скарги - 1057,20 грн., комісія банку за перерахування коштів - 15,00 грн.).

Розглянувши заяву позивача, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6 ст. 139 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України ).

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч. 3 ст. 132 КАС України).

Отже, комісія банку за перерахування коштів в сумі 15,00 грн. не належить до судових витрат, тому не підлягає відшкодуванню позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено 704,80 грн. судового збору за подання позову та 1057,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог позивача, колегія суддів доходить висновку, що заяву позивача про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 881,00 грн. (704,80 грн./2+1057,20 грн./2).

Керуючись статтями 139, 252, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 881,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя С.М. Іванов