Справа № 172/1290/18(2-а/172/34/18)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 172/1290/18
провадження №2-а/172/34/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року (суддя Битяк І.Г.) у справі №172/1290/18 (провадження №2-а/172/34/18) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністтративного стягнення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хребто Дениса Євгенійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови серія ЕАВ №635932 від 01.10.2018 про адміністративне правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ст.132-1 КУпАП незаконними;

- скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ №635932 від 01.10.2018 винесену інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Хребто Д.Є. відносно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.;

- справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 01.10.2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 01.10.2018 року інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Хребто Д.Є. відносно нього складено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП. Зазначає те, що в спірній постанові відповідачем не вказано жодних доказів, які б вказували на скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не зазначено за допомогою якого пристрою проводилось вимірювання вантажу. Вказує на те, що габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місцях здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні і пересувні пункти та за допомогою спеціального, сертифікованого вимірювального обладнання. За твердженнями позивача, інспектором патрульної поліції не дотримано правила проведення габаритно-вагового контролю, що

також свідчить про протиправність притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП доведено відповідачем належними та допустимими доказами, а також підтверджується поясненнями самого позивача, що свідчить про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, скасувати спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення та справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП закрити. Апеляційна скарга фактично обгрунтована тими аргументами, які викладено у позові, та яким, за позицією позивача, судом першої інстанції не надано належної оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 01.10.2018 року інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Хребто Д.Є. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 635932, згідно якої 01.10.2018 о 21:09 на а/д М-04 152 км Кринички, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом TGX 18.440 (номерний знак НОМЕР_1) з причепом ВЕСТТ (номерний знак НОМЕР_2) перевозив комбайн Джон Дір, ширина якого складала 3,8 м, що перевищувало габарити вказані в дозволі № НОМЕР_3.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

За змістом частини 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно із ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що чинним законодавством встановлені певні особливості перевезення вантажу великоваговими та/або великогабаритними транспортними засобами. Перевезення вантажу з перевищенням хоча б одного із габаритних або вагових обмежень встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху здійснюється на підставі відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, або документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, яка розраховується за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

З дозволу № НОМЕР_3 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строком дії з 27.09.2018 по 25.10.2018, долученого до справи позивачем, судом встановлено, що він дозволяє рух транспортного засобу MAN TGX 18.440 (номерний знак НОМЕР_1), причіп ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2) з вантажем: техніка, комбайн. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина 24,00 м, ширина 3,75 м, висота 4,49 м, загальна вага автопоїзду з вантажем 40,00 т, навантаження на найбільш навантажену вісь 11 т, вантаж виступає за задній габарит ТЗ 3,00 м.

В оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції зафіксовано, що ширина вантажу - комбайну Джон Дір, який перевозив позивач, складає 3,8 м., що перевищує габарити вказані в дозволі № НОМЕР_3.

З оглянутого відеозапису, наданого відповідачем, судом встановлено, що інспектором патрульної поліції повідомлено позивача про суть вчиненого ним правопорушення, при цьому ОСОБА_1 не оспорював вчинене ним порушення Правил дорожнього руху, своєї незгоди з діями відповідача не висловлював, при цьому сам підтвердив ширину вантажу, яка відображена відповідачем у спірній постанові.

Відповідно до статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Аналіз обставин справи, встановлених судом на підставі дослідження доказів у їх взаємному зв'язку та сукупності, дає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року по справі №172/1290/18 (провадження №2-а/172/34/18) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 31.01.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк