Справа № 295/11663/18
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Лєдньова Д.М.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції інспектор безпеки дорожнього руху управління патрульної поліціі лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 775650 серії НК від 05.09.2018 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.140 КУпАП, винесену відносно нього інспектором взводу БДР УПП у м. Житомирі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно постанови № 775650 серії НК від 05.09.2018 року інспектором БДР УПП у м. Житомирі лейтенантом поліції ОСОБА_3 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова складена інспектором поліції з порушеннями чинного законодавства, винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню, оскільки Комунальне підприємство «Управління автомобільних шляхів» Житомирської міської ради, заступником начальника якого він є, виступає балансоутримувачем автомобільних шляхів м. Житомира та виконавцем робіт. Відповідальність за експлуатаційний стан доріг несе власник тобто Житомирська міська рада.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, де зауважено на відповідності дій працівника патрульної поліції вимогам Закону України «Про національну поліцію». Підставою притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП став акт, складений 27.08.2018 року, складений 27.08.2018 року інспекторами ВБДР УПП в Житомирській області, в якому безпосередньо зазначено виявлені порушення, місце таких порушень. Відповідач посилається на положення ч.3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якої посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. З посадової інструкції позивача - заступника начальника Комунальне підприємство «Управління автомобільних шляхів» Житомирської міської ради, вбачається, що вказана особа на час відсутності начальника виконує його обов»язки.

У зв»язку з наведеним представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання учасники не з»явились, від позивача надійшла заява про можливість слухання справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 працює у заступником начальника КП «Управління автомобільних шляхів» Житомирської міської ради.

Постановою серії НК № 775650 від 05.09.2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 грн. Підставою для складення постанови про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності стало те, що останній, будучи посадовою осбою відповідальною за експлуатацію вулиць та доріг, порушив правила, норми, стандарти щодо експлуатаційного утримання вулиць м. Житомира.

Вищевказані обставини підтверджуються оглянутими матеріалами.

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 140 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

За положеннями ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.

За п. 5 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198, власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об'єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов'язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об'єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об'єктів, забрудненню навколишнього середовища.

В судовому засіданні встановлено, що комунальне підприємство «Управління автомобільних шляхів» визначено балансоутримувачем автомобільних шляхів в м. Житомирі.

Відповідно до п.2 «Порядку проведення ремонту та утримання об'єктів благоустрою населених пунктів», затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 23.09.2003 № 154, органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів об'єктів благоустрою державної та комунальної форм власності. Конкурс проводиться згідно з Положенням про порядок конкурсного відбору підприємств з утримання об'єктів благоустрою населених пунктів, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України 11.11.2005 № 160 та зареєстрованим в Мін'юсті України 6 грудня 2005 року за № 1460/11740. Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати до цього інші підприємства, організації. Власник, за поданням балансоутримувача, щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об'єкта благоустрою на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Затверджується також перелік об'єктів проведення капітального ремонту. Балансоутримувач об'єктів благоустрою несе повну відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не було з»ясовано обставини про обсяг заходів на підтримку належного стану та ремонту доріг, що затверджувались власником доріг Житомирської міської радою, для балансоутримувача, фактичне їх виконання. Визначення відповідальної особи як суб»єкта правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, без встановлення наведених умов на розмежування відповідальності власника та балансоутримувача є неприпустимим.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення спірної постанови та наявність в діях ОСОБА_2 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до п. 3 частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Акт обстеження автомобільних доріг складений 27.08.2018 року.

Приймаючи до уваги вищевказаний висновок суду про недоведеність винних дій позивача, подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення шляхом надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) суперечитиме вимогам ст.ст. 38, 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог, та відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України вирішити питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, ч. 1 ст. 140, 222, 245, 247, 251, 252, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 6, 8, 9, 19, 72, 77, 99, 242-246, 268-272, 286 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

Ухвалив :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 775650 серії НК від 05.09.2018 про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.М.Лєдньов