Справа № 280/5521/18
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Справа № 280/5521/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 від 28.11.2018 про відкриття виконавчого провадження №57801335;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 від 06.12.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи в рамках виконавчого провадження №57801335.

Ухвалою суду від 26.12.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.01.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 30.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №57801335 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ОСОБА_3, за яким боржником є ОСОБА_1 Позивач вважає, що приватним нотаріусом ОСОБА_2 порушено під час прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження положення ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження», оскільки приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у його виконавчому окрузі. Зазначає, що відповідно до приписів ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника, або за місцем знаходженням майна боржника. Вказує, що позивач, як боржник у виконавчому провадженні, зареєстрований та проживає у місті Запоріжжі та жодного майна на території міста Києва не має, що виключає можливість відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого округу міста Києва.

За таких обставин, позивач вважає, що оскільки виконавче провадження відкрито з порушеннями вимог ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження», то відповідно наявні підстави для скасування прийнятих спірних рішень.

30.01.2019 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку №7661, відкритого в ПАТ «Перший Український ОСОБА_5» (далі ПАТ «ПУМБ»), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4. Тобто, як стверджує приватний виконавець, ОСОБА_1 є власником карткового рахунку та наявних на ньому грошових коштів. Відповідно в даному випадку порушення ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м.Києві, а відповідно до статті 24 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що за виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 29.10.2018 звернено стягнення з громадянки ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» коштів у розмірі 21200,12 грн.

27 листопада 2018 року до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 надійшла заява ПАТ «ПУМБ» про примусове виконання рішення виконавчого напису нотаріусу.

28 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57801335, за виконавчим написом приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_3, боржник ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_1), стягувач ПАТ «ПУМБ» (м.Київ, вул.Андріївська, 4).

Крім того, 06.12.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 винесено постанову ВП №57801335 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Позивач, не погодившись з правомірністю відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого округу міста Києва та правомірністю прийняття спірних рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове - виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому ОСОБА_4 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим ОСОБА_4, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього ОСОБА_4, а також рішеннями, які відповідно до цього ОСОБА_4 підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ОСОБА_4 №1404, відповідно до цього ОСОБА_4 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII), виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього ОСОБА_4 за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст.26 ОСОБА_4 №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно ч.1 ст.5 ОСОБА_4 №1404-VIIІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим ОСОБА_4 випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ОСОБА_4 України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ОСОБА_4 України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VII від 02.06.2016, (далі ОСОБА_4 №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов'язково зазначаються зокрема: виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно п.4 ч.2 ст.23 ОСОБА_4 №1403, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Наявні в матеріалах справи відомості з Єдиного реєстру приватних виконавців України (а.с.14) свідчать про те, що виконавчим округом приватного виконавця ОСОБА_2 визначено місто Київ.

Відповідно до ч.1 ст.25 ОСОБА_4 №1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно ч.2 ст.25 ОСОБА_4 №1403, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до ч.2 ст.24 ОСОБА_4 №1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як зазначено в оскаржуваних постановах приватного виконавця та підтверджено паспортом громадянина України виданого на імя ОСОБА_1, позивач зареєстрована та проживає за адресою: 69104, АДРЕСА_2.

Також, в матеріалах адміністративної справи містяться запити, які робились приватним виконавцем в ході проведення виконавчих дій для зясування джерел доходу позивача, з яких встановлено, що позивач отримує доходи виключно в межах міста Запоріжжя, а саме за місцем роботи у Дитячій лікарні №1 та пенсія за місцем обліку в Управлінні ПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя.

Доказів наявності у позивача доходів та майна на території міста Києва матеріали адміністративної справи не містять.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи, яка має місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що місцем майна боржника є місцезнаходження банку, у якому у боржника відкритий рахунок (ПАТ «ПУМБ», який розташований за адресою м. Київ вул. Андріївська, буд.4) з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-III (далі - Закон №2346-III) платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Пунктом 3.1 статті 3 ОСОБА_4 № 2346-III визначено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно зі статтею 7 ОСОБА_4 № 2346-III банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Таким чином, картковий рахунок - це банківський поточний картковий рахунок Клієнта, який відкривається на договірній основі для обліку грошових коштів Клієнта та здійснення розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. По картковому рахунку проводиться облік операцій за платіжними картками Клієнта.

Грошові кошти на картковому рахунку не є майном в розумінні статті 190 Цивільного кодексу України. Так само, не передбачено й визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку. Передавши гроші в банк у вкладника припиняється право власності на них, але одночасно - на його заміну - він набуває майнове право вимоги до банку в межах переданої грошової суми. Власник рахунку (кредитор), який має право вимоги до банку (боржника), де обліковані грошові кошти у безготівковій формі, під час розрахунку з контрагентом відступає своє право вимоги до банку в межах суми платежу.

Таким чином, грошові кошти, обіг яких здійснюється у безготівковій формі, є правом вимоги, що виникають в межах договірних правовідносин і не є майном в розумінні ОСОБА_4 №1404-VIII.

ОСОБА_4 №1404-VIII є спеціальними до даних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 10 ОСОБА_4 заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Відповідно до частини першої статті 48 ОСОБА_4 №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

ОСОБА_4 №1404-VIII вирізняє майно боржника на майно як таке, що підлягає державній реєстрації з метою встановлення його місцезнаходження та примусової реалізації, інше майно, а також кошти не залежно від того зберігаються вони на рахунках у банківській установі чи отриманні у вигляді заробітної плати, пенсії, стипендії і в інший спосіб або зберігаються у власності боржника.

При цьому, якщо законодавець у ОСОБА_4 №1404-VIII вживає термін «майно», поширюючи його значення на «кошти», то термін «кошти» відображається в дужках чи пов'язується змістом у відповідному реченні. Натомість у частини другій статті 24 ОСОБА_4 №1404-VIII термін «майно» вжито без вказівки про кошти.

Отже, виконання рішення за місцезнаходженням майна в розумінні вимог частини другої статті 24 ОСОБА_4 №1404-VIII не передбачає можливості виконання рішення за місцезнаходженням коштів.

На переконання суду, положення частини другої статті 24 ОСОБА_4 №1404-VIII, що стосуються виконання рішення за місцезнаходженням майна, розроблені для найбільш швидкого та ефективного доступу державного виконавця до майна, з метою його опису та примусової реалізації, натомість арешт коштів на рахунках не вимагає особистої присутності державного виконавця та може бути здійснений навіть за умови значної віддаленості установи банку.

З огляду на зазначене, частина друга статті 24 ОСОБА_4 №1404-VIII не поширює свою дію на випадки стягнення грошових коштів, що знаходяться на рахунках банківських установ.

Крім того, відповідно до довідки ПАТ «ПУМБ» у даному банку позивачем відкритий рахунок №7661 у валюті гривня. Поряд з цим, відповідачем не надано доказів, які б свідчили що на момент відкриття виконавчого провадження, або в подальшому відповідачем було виявлено кошти та відповідно накладено арешт на кошти та інші цінності ОСОБА_1, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, в тому числі на картковому рахунку, відкритому в ПАТ «ПУМБ».

Враховуючи встановлені обставини, суд зазначає, що відповідач протиправно, всупереч чинного законодавства України прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду адміністративної справи відповідачем не доведено правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та як наслідок правомірності винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи в рамках виконавчого провадження №57801335.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (69104, АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд.6, оф.15, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 від 28.11.2018 про відкриття виконавчого провадження №57801335.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 від 06.12.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи в рамках виконавчого провадження №57801335.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста девять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його підписання.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.01.2019.

Суддя І.В. Новікова