Справа № 160/9037/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 січня 2019 року Справа №160/9037/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Голобутовського Р.З.,

судді - Кучми К.С.,

судді - Олійника В.М.,

за участі секретаря судового засідання - Пасічника Т.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Яковенка О.О.,

представника відповідача - Василевського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання представників Національного банку України та Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_6 до Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про визнання протиправним та нечинним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ), в якому просить:

- визнати протиправним та нечинним рішення Комісії з питань визначення пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ) від 13.12.2016 року № 105 в частині визначення ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) пов'язаною з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" () особою.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.12.2018 відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК". Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

27.12.2018 до суду від Національного банку України та Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" надійшли клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування клопотань зазначено, що під час розгляду Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська цивільної справи №201/477/17 за позовом ОСОБА_6 до ПАТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, 22.03.2017 представником Національного банку України до матеріалів справи долучено копію рішення Комісії з питань визначення пов'язаних із банками осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України №105 від 13.12.2016 «Про визначення осіб пов'язаними з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в частині, яка стосується позивача. Про вказані обставини зазначалось у судовому засіданні представником Національного банку України і представнику ОСОБА_6 Крім того, 01.02.2018 представник ОСОБА_6 вибірково знайомилась з матеріалами справи №201/477/17 у суді касаційної інстанції, зазначивши що: «З матеріалами справи, а саме з касаційною скаргою ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та касаційною скаргою Національного банку України ознайомлена, фотокопії зазначених касаційних скарг зняла». Отже, усвідомлюючи наявність копії оскаржуваного рішення у матеріалах справи, представник ОСОБА_6 умисно не знайомилась із ним. З огляду на викладене, представник Національного банку України вважає, що ОСОБА_6 пропущено строк звернення з позовною заявою до суду, який встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим просив залишити позовну заяву без розгляду.

Представники позивача у судовому засіданні проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечували та надали письмові заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача та представник третьої особи у судовому засідання клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримали та просили задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за змістом ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи видно, що позивачем оскаржується рішення Комісії з питань визначених пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України від 13.12.2016 №105 в частині визнання ОСОБА_6 особою пов'язаною з Акціонерним товариством Комерційним банком "ПРИВАТБАНК".

У запереченні на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду представником позивача зазначено, що ОСОБА_6 особисто не приймав участі при розгляді справи №201/477/17. При розгляді справи №201/477/17 суд першої та апеляційної інстанції встановили, що оскаржуване рішення щодо позивача взагалі не застосовувалось, тобто не спричинило будь-які правові наслідки, оскільки взагалі не отримувалось Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, який визначав осіб, з чиїх рахунків в процедурі «bail in» підлягали списанню кошти.

Разом з тим, представник позивача звернув увагу суду на те, що основним критерієм, який є підставою для звернення до суду, у тому числі щодо оскарження рішення органу державної влади, є порушення права особи внаслідок прийняття такого рішення. За відсутності порушення будь-якого права особи, відсутні підстави для звернення до суду за захистом. Відтак, навіть у разі обізнаності особи про наявність рішення органу державної влади, це не є підставою вважати права порушеними та звертатись до суду щодо оскарження цього рішення.

Крім того, представник позивача наголосив, що необхідність звернення до суду була зазначена судом лише у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №201/477/17, в якій Верховний Суд вказав про необхідність оскарження рішення Комісії з питань визначених пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України від 13.12.2016 №105 у порядку адміністративного судочинства, та з якою позивач ознайомився у жовтні 2018 року, при підготовці документів до ЄСПЛ.

Проте, з матеріалів справи видно, що представником Національного банку України 22.03.2017 долучалось до матеріалів справи №201/477/17 рішення Комісії з питань визначених пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України від 13.12.2016 №105.

У той же час, будь-яких доказів, на підтвердження поважності причини не ознайомлення з оскаржуваним рішенням протягом шестимісячного строку з моменту долучення представником Національного банку України до матеріалів справи №201/477/17 вказаного рішення, позивач суду не надав.

Отже, суд робить висновок, що позивач починаючи з 22.03.2017 повинен був бути обізнаний про існування оскаржуваного рішення.

Вищезазначене дає підстави стверджувати, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки передбачені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем не надано суду достатніх доказів щодо причин не звернення до суду в межах строку визначеного ч.2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ч.2 ст.122 КАС України строку звернення до суду, при цьому не навів обставин, які об'єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волі позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до суду позивач звернувся з порушенням шестимісячного строку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.4 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представників Національного банку України та Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_6 до Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про визнання протиправним та нечинним рішення - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_6 до Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про визнання протиправним та нечинним рішення - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 21 січня 2019 року.

Головуючий суддя Р.З. Голобутовський

Суддя К.С. Кучма

Суддя В.М. Олійник