Справа № 520/11078/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 р. № 520/11078/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1,61009) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Плеханівська, буд. 11,м. Харків,61001) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області , в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, винесений 22.11.2018 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області;

- зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису № 71 від 15.08.1952 року про народження ОСОБА_2, складеного службою ЗАГС Іркутської області відділом по Ангарському району і м. Ангарську шляхом зміни національності її матері з «росіянки» на «німку».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає висновок Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області про відмову у внесенні виправлень до актового запису цивільного стану, від 22.11.2018 року незаконним, таким, що не відповідає вимогам законодавства та порушує права позивача.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив, у якому просив суд прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про внесення змін до актового запису № 71 від 15.08.1952 року про народження, складеного службою РАГС Іркутської області відділом по Ангарському району і м. Ангарську шляхом зміни запису у графі "національність матері": замість "росіянка" вказати "німка".

26.11.2018 року позивачем отримано висновок Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.11.2018 року про відмову у внесенні виправлень до актового запису цивільного стану , в якому вказано, що 2.09.1993 року Верховною Радою України була прийнята постанова № 3424-ХІІ про затвердження нової редакції Положення про паспорт громадянина України, яка не передбачає внесення в цей документ відомостей про національність. У зв`язку з наведеним громадяни України втратили можливість підтвердити свою національність, а також вирішувати питання по її зміну. Додатково відповідачем у висновку роз`яснено можливість оскарження відмови у судовому порядку.

Вважаючи таку відмову формальною та протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються нормами Законів України Про національні меншини в Україні", «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, з наступними змінами та доповненнями (далі - Правила).

Статтею 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" визначено, що до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 Закону "Про національні меншини в Україні" відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Згідно з ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Згідно з приписами ч.2 ст.300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" гарантовано право громадян України на вільний вибір та відновлення національності.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Наурському районі Грозненської області, Російська Федерація, батько - ОСОБА_3, національність - росіянин, мати - ОСОБА_4 , національність - росіянка, про що зроблено відповідний актовий запис № 71 який складений 15.08.1952 року службою ЗАГС Іркутської області відділом по Ангарському району і м.Ангарську, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1

Мати позивача - ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) згідно архівної виписки із актового запису про шлюб Державної казенної установи Республіки Крим "державного архіву Республіки Крим" від 22.03.2018 року № С-807 за національністю є німкою.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є рідною сестрою позивачки, у даному свідоцтві вказано мати - ОСОБА_6, національність - німка.

Враховуючи, що судом були встановлені розбіжності в графі "національність" матері позивачки, оскільки у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 зроблено запис "росіянка", а згідно архівної виписки із актового запису про шлюб Державної казенної установи Республіки Крим "державного архіву Республіки Крим" від 22.03.2018 року № С-807 за національністю є німкою, суд вважає, що при заповненні даної графи у свідоцтві про народження позивача було помилково зазначено національність матері "росіянка".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять держави реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану (які діють при Головних територіальних управліннях юстиції в областях) (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

З аналізу наведених норм, суд робить висновок про те, що за наслідками розгляду заяви про внесення змін, доповнень чи виправлень до актового запису відповідний орган ДРАЦС складає висновок про внесення таких змін або висновок про відмову у внесенні змін.

Відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення правильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду та ін.

За приписами п.п. 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Пунктом 2.16. Правил передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7. Правил).

Пунктом 2.16.7. Правил передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Отже, суд приходить до висновку, що наявні докази підтверджують, що національність матері позивачки у відповідному актовому записі зазначена помилково та виправлення неправильно вказаної національності матері позивачки в актовому записі на "німку" дасть можливість позивачці відновити свою справжню національність.

З урахуванням та на підставі наведених норм чинного законодавства, встановлених в процесі розгляду справи обставин та національного походження матері позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, винесений 22.11.2018 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису № 71 від 15.08.1952 року про народження ОСОБА_2, складеного службою ЗАГС Іркутської області відділом по Ангарському району і м. Ангарську шляхом зміни національності її матері з «росіянки» на «німку».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.