Справа № 819/829/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2547/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача Дзюбатого А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року, прийняте суддею Дерех Н.В. у місті Тернополі об 11 годині 48 хвилині у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (надалі - ГУ Нацполіції в Тернопільській області ) про визнання протиправними дій ГУНП в Тернопільській області щодо складання висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок причин, передбачених пунктом 3 частини 1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» та зобов'язання ГУНП в Тернопільській області скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із визначенням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок причин, передбачених п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року позов задоволено частково: зобов'язано ГУ Нацполіції в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.07.2017 року про виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що висновок про призначення одноразової грошової допомоги повинен бути складений у відповідності до вимог чинного законодавства та повинен містити усі необхідні реквізити документа, а у випадку відмови - причину такої відмови з посиланням на норми законодавства України, чого зроблено не було. Зазначає, що в кінці спірного висновку вказана дата «30 березня 2018 року», а у графі «Затверджено/відмовлено» зазначено лише місяць «квітень» 2018 року без зазначення дати.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій ГУНП в Тернопільській області щодо складання висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, суд врахував вимоги частини 2 статті 2 КАС України, та зазначив, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень, дотримуючись чинного законодавства України.

Складання висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із визначенням третьої групи інвалідності суд вважає виключною компетенцією Головного управління Національної поліції і суд не може втручатися у дискреційні повноваження адміністративного органу при прийнятті рішень, тому слід зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що виплата одноразової грошової допомоги повинна бути проведена в загальному порядку, на підставі п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» та пп.2 п.4 Розділу І Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, які затверджені Наказом МВС України від 11.01.2016 року №4 (надалі Порядок №4). Листом від 06.04.2018 року №174/05/3-2018 відповідач визнав, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із визначенням інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання службових обов'язків відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», відтак є всі підстави для отримання такої допомоги.

Звертає увагу, що судом не враховано, що дискреційними повноваженнями є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. У даному випадку відповідач міг діяти лише в єдиний передбачений законом спосіб - скласти висновок та прийняти рішення про виплату одноразової грошової допомоги, видати наказ про її виплату та виплатити таку допомогу.

Просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій щодо складання висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та ухвалити постанову, якою задовольнити зазначену позовну вимогу.

ГУ Нацполіції в Тернопільській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що згідно довідки МСЕК від 15.12.2016 року серії АВ №0805813 та виписки з акта огляду МСЕК від 15.12.2016 року причиною втрати професійної працездатності являється травма, отримана в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьби зі злочинністю, тобто зазначено дві окремих підстави, які впливають на суму виплати ОГД. Повторним оглядом від 12.09.2017 року встановлено також ІІІ групу інвалідності. Покликається на п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» , де зазначено, що така допомога призначається і виплачується протягом шести місяців після звільнення його з поліції. Вважає, що позивачем пропущений зазначений строк, оскільки ІІІ групу встановлено під час повторного огляду - 12.09.2017 року. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 16.08.2000 року по 06.11.2015 року проходив службу в Управлінні МВС України в Тернопільській області (записи у трудовій книжці №3,4) та у період з 07.11.2015 року по 08.11.2016 року службу в ГУНП у Тернопільській області (записи у трудовій книжці №5,6). Проходження служби позивачем в органах МВС України та ГУНП в Тернопільській області підтверджується Наказом №33 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу» ГУНП в Тернопільській області, Наказом №255 о/с від 08.11.2016 року ГУНП в Тернопільській області.

13 липня 2017 року позивач звернувся до ГУНП в Тернопільській області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із отриманням третьої групи інвалідності, травма отримана в період проходження служби при виконання службових обов'язків з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області у листі від 20.09.2017 року №528/05/3-2017 позивачу повідомлено про те, що питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги буде можливим після набрання чинності змінами до нормативного акту МВС України.

Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області у листі від 06.04.2018 року №174/05/3-2018 позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності та визначенням інвалідності відмовлено. Також, відповідачем ОСОБА_1 надано висновок, яким також відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов'язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 03.11.2018 року у справі № 22/1450/18 , від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 822/3788/17.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 року (далі - Порядок №4).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Згідно з пунктів 1-3 розділу ІV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Враховуючи те, що Порядком № 4 передбачено повноваження фінансового підрозділу скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги, який затверджує/відмовляє начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій, то підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій щодо складання висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги немає.

Покликання апелянта на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що зобов'язання скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією ГУНП в Тернопільській області не заслуговує на увагу суду, оскільки у відповідності до Рекомендацій № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень може обирати те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів.

Отже, під дискреційним повноваженням суд повинен розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Таким чином, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується приймаючи інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року у справі № 819/829/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 30.01.2019 року.