Справа № 320/5752/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 січня 2019 року м. Київ № 320/5752/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в особі майора Лиска Максима Ігоровича СЗПН 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль»
про визнання протиправними дій та скасування рішення та постанови,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (08032, Київська область, Макарівський район, с. Березівка, вул. Житомирська, 41) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в особі майора Лиска Максима Ігоровича СЗПН 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26), в якому просить суд:

визнати дії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль» (термінал D), окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» майора Лиска Максима Ігоровича неправомірними;

скасувати рішення про відмову у перетині державного кордону на в'їзд в Україну від 30.09.2018 щодо громадянина Йорданії ОСОБА_1;

скасувати постанову прийняту відповідною службовою особою Окремого контрольного-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про заборону ОСОБА_1 на в'їзд в Україну терміном три роки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 вказану справу передано до Окружного адміністративного суду м. Києва. Дана справа надійшла до Окружного адміністративного суду м. Києва 03.12.2018, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Окружного адміністративного суду м. Києва, проставленого на позовній заяві.

Вказана справа надійшла до Окружного адміністративного суду м. Києва 03.12.2018, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції, проставленого на позовній заяві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з вручення ухвали.

Копія зазначеної ухвали судді, отримана представником позивача 17.01.2019, про що свідчить розписка представника позивача.

Зокрема, ухвалою судді, в порядку виконання обов'язку, визначеного ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивача було зобов'язано надати суду:

1) уточнену позовну заяви із зазначенням чіткого та зрозумілого змісту позовних вимог з урахуванням висновків, викладених судом у вказаній ухвалі; із зазначенням ідентифікаційного коду позивача та ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, із зазначенням власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

2) оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду у розмірі 2114,40 грн. (за вірними реквізитами);

3) доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, зокрема, належним чином засвідчену копії постанови, яку позивач просить суд скасувати;

4) оригіналів або належним чином засвідчених копій, доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

В ухвалі суду викладено відповідне мотивування щодо необхідності виконання процесуальних обов'язків.

Більш того, в ухвалі суду від 10.12.2018 про залишення позовної заяви без руху, судом була звернута увага позивача (представника позивача) на те, що у п. 1 прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд: визнати дії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль» (термінал D) окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» майора Лиска Максима Ігоровича неправомірними.

Та було зазначено, що, по-перше, позивач у п. 1 прохальної частини позовної заяви не конкретизує, які саме дії він просить визнати неправомірними, по-друге, позивач просить визнати неправомірними дії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль», в той же час, в якості відповідача позивачем визначено Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України в особі майора Лиска Максима Ігоровича СЗПН 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль».

Крім того, судом зазначено, що у п. 3 позовної заяви позивач просить суд скасувати постанову прийняту відповідною службовою особою Окремого контрольного-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про заборону ОСОБА_1 на в'їзд в Україну терміном три роки.

Також зазначено, що, по-перше, позовна заява не містить викладу обставин та обґрунтування вимоги щодо скасування постанови про заборону ОСОБА_1 на в'їзд в Україну терміном три роки, по-друге, позивач не конкретизує, якою саме особою прийнято постанову про заборону ОСОБА_1 на в'їзд в Україну терміном три роки, яку він просить суд скасувати.

Так, на виконання вимог ухвали суду представником позивача надано уточнений адміністративний позов, адресований Київському окружному адміністративному суду, а не ОАС м. Києва, в якому представником позивача визначено в якості відповідачів - Окремий контрольно-пропускного пункт «Київ» Державної прикордонної служби України в особі майора Лиска Максима Ігоровича СЗПН 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль» та Державну прикордонну службу України.

Також, в уточненому адміністративному позові позивач просить суд:

визнати дії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль» (термінал D), окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» майора Лиска Максима Ігоровича неправомірними;

скасувати рішення про відмову у перетині державного кордону на в'їзд в Україну від 30.09.2018 щодо громадянина Йорданії ОСОБА_1;

скасувати постанову прийняту відповідною службовою особою Окремого контрольного-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про заборону ОСОБА_1 на в'їзд в Україну терміном три роки.

З наведеного вбачається, що з урахуванням заяви про виконання вимог ухвали суду про залишення позову без розгляду, позивачем визначаються відповідачами Окремий контрольно-пропускний пункт та ДПСУ. При цьому, вимоги до ДПСУ так і не заявлені, не зазначено - які вимоги стосуються цієї особи. Між тим, у прохальній частині позову сформульовано вимоги до «відділення інспекторів», яке відсутні серед складу відповідачів. Не конкретизовано та не зазначено у складі відповідачів «відповідну службову особу».

Також, до вказаного уточненого адміністративного позову представником позивача надано належним чином засвідчені копії документів та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 114,00 грн., сплаченого за реквізитами для сплати судового збору за звернення до ОАС м. Києва.

Разом з тим, досліджуючи надані представником позивача матеріали, суд зазначає, що позивачем не виконано вимоги ухвалу суду від 10.12.2018 про залишення позовної заяви без руху в частині уточнення змісту позовних вимог та викладу обставин, з урахуванням висновків, викладених судом в ухвалі суду від 10.12.2018.

Крім того, в уточненому адміністративному позові позивачем в якості відповідача додано Державну прикордонну службу України.

При цьому, відповідно до п. 4 ч .5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В той же час, суд враховує, що уточнена позовна заява не містить змісту позовних вимог та викладу обставин, заявлених позивачем до відповідача - Державної прикордонної служби України. Водночас, КАС України не передбачає повторного залишення позову без руху на стадії до відкриття провадження у справі.

Крім того, ухвалу суду від 10.12.2018 про залишення позовної заяви без руху позивача було зобов'язано надати суду докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, зокрема, належним чином засвідчену копію постанови, яку позивач просить суд скасувати, однак ані позивачем ані представником позивача суду так і не надано оскаржувану постанову та не зазначено причин ненадання копії цього рішення або причин, що перешкоджає їх наданню.

Також уточнений адміністративний позов так і не містить викладу обставин та обґрунтування вимоги щодо скасування постанови про заборону ОСОБА_1 на в'їзд в Україну терміном три роки.

Суд зазначає, що в уточненому адміністративному позові представником позивача так і не конкретизовано, постанову якого саме суб'єкта владних повноважень він просить суд скасувати.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.

При цьому, суд звертає увагу на те, що КАС України покладає на позивача (його представника) низку процесуальних обов'язків, зокрема, щодо формування позову відповідно до встановлених КАС України вимог, які в силу закону не можуть вважатися надмірними. Дотримання цих вимог є необхідним для чіткого розуміння учасниками справи та судом - хто є відповідачем, які конкретні вимоги заявлені, чим обґрунтовані ці вимоги, що надалі надає можливість іншій стороні підготуватися до розгляду справи та суду - розглянути справу враховуючи вказані вихідні дані. У даному випадку, вимоги, визначені в ухвалі про залишення позову без руху не є надмірними та не покладають на позивача не передбачених КАС України обов'язків та вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що позивачем не у повному обсязі були виконані вимоги ухвали від 10.12.2018, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду із позовом в порядку, встановленому законом, тобто після виконання вимог щодо позовної заяви, визначених ст. 160 КАС України.

Керуючись ст. 160, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

3. Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін