Справа № 160/875/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
29 січня 2019 р.Справа №160/875/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/875/19 за адміністративним позовом позивача 1 ОСОБА_1 та позивача 2 ОСОБА_2 до відповідача 1: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідача 2: Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області, відповідача 3: Державного реєстратора Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Глущенко Радмили Анатоліївни про визнання недійсними рішення органу владних повноважень,-
28.01.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов позивача 1 ОСОБА_1 та позивача 2 ОСОБА_2 до відповідача 1: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідача 2: Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області, відповідача 3: Державного реєстратора Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Глущенко Радмили Анатоліївни, в якому позивачі просять суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 4-3576/15-15-СГ виданий 06.06.2018 року Головним управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області додаток до акту без номера виданий 12.09.2018 року та Божедарівською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області, рішення Божедарівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області серії та номер 18-41/VII від 26.09.2018 року в частині передачі (прийняття) у комунальну власність Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області земельної ділянки площею 44,2 га кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на території Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області;
- визнати протиправними дії державного реєстратора Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Глущенко Радмили Анатоліївни по проведенню державної реєстрації речового права комунальної власності за Божедарівською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області земельної ділянки площею 44,2 га кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на території Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області;
- скасувати державну реєстрацію речового права комунальної власності за Божедарівською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області на земельну ділянку площею 44,2 га кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на території Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області, шляхом скасування запису індексний номер 29102551 від 21.11.2018 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права комунальної власності за Божедарівською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області на земельну ділянку площею 44,2 га кадастровий номер НОМЕР_3.
Також, 28.01.2019 року до суду надійшла заява позивача 1 ОСОБА_1 та позивача 2 ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову, в якій позивачі просять суд:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Божедарівській селищній (сільській) раді Криничанського району Дніпропетровської області вчиняти дії щодо розпорядження (передачі у власність чи користування ,в тому числі і на умовах оренди) земельною ділянкою площею 44,2 га кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на території Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області, а також здійснювати дії щодо надання дозволів (погоджень, рішень) третім особам на розробку документації з землеустрою по відведенню земельних ділянок з подальшою передачею у власність (у користування) за рахунок земельної ділянки площею 44,2 га кадастровий номер НОМЕР_3.
У обґрунтування вимоги про забезпечення позову зазначено, що в результаті незаконних дій відповідачів щодо передачі Божедарівській селищній (сільській) раді Криничанського району Дніпропетровської області та незаконній реєстрації за Божедарівською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області прав комунальної власності на земельну ділянку площею 44,2 га кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на території Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області, відповідно до повноважень, встановлених законодавством України, відповідач 2 Божедарівська селищна рада Криничанського району Дніпропетровської області може, в подальшому, розпорядитися зазначеною земельною ділянкою, що ускладнить, або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду за цим позовом, а отже є необхідність застосування заходів забезпечення позову, враховуючи те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав чи оспорюваних прав та інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути заяву позивачів про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи цієї заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до статті 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Позивачами не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивачів, або унеможливили захист їх прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Також, обґрунтування позивачів викладене у заяві про забезпеченні позову ґрунтується лише на їх припущеннях, що без забезпечення позову буде існувати реальна загроза для подальшого виконання рішення суду, доводи позивачів не доведені належними та допустимими доказами у спірних правовідносинах.
При цьому, відповідно до абз.2 п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 №2 встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Суд зазначає, що подання адміністративного позову предметом якого є визнання рішення протиправним не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Також, суд зазначає, що адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Отже, подаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, заявники не навели достатньо підстав в обґрунтування наявності очевидної та реальної небезпеки заподіяння шкоди їм правам та інтересам. Доводи заявників не підкріплені належними та допустимими доказами у спірних правовідносинах.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що із поданої заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається, а позивачами, не наведено суду істотних обставин та не надано достатніх доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення у зв'язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.
Судом такі підстави також не встановлені.
Окрім цього, суд зауважує, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову.
Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст. 150-154, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/875/19 за адміністративним позовом позивача 1 ОСОБА_1 та позивача 2 ОСОБА_2 до відповідача 1: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідача 2: Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області, відповідача 3: Державного реєстратора Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Глущенко Радмили Анатоліївни про визнання недійсними рішення органу владних повноважень - відмовити.
Позивач 1: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ОКПП НОМЕР_1).
Позивач 2: ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код ОКПП НОМЕР_2).
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков