Справа № 639/2751/17
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 639/2751/17

провадження № К/9901/43912/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 639/2751/17

за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова (суддя Іванова І. В.) від 09 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Зеленського В. В., Чалого І. С., П'янової Я. В.) від 03 серпня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

- зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на підставі Закону № 1058-ІV з застосування показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що отримуючи пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV вона вперше звернувся у 2017 року, а тому відповідач зобов'язаний призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

3. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 28 серпня 2017 року Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року, і прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. 22 березня 2018 року касаційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

10. Станом на 31 січня 2019 року заперечення або відзиви на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та з 02 серпня 2004 року отримує пенсію призначену на підставі Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-ІІІ) та Закону № 3723-XII.

12. Після виходу на пенсію позивач продовжувала працювати та сплачувала страхові внески із заробітної плати в Пенсійний фонду України, що підтверджується випискою форми ОК-5.

13. 29 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача про призначення їй пенсії за віком, передбаченої ст. 26 Закону № 1058-ІV. Для обчислення пенсії позивач просила врахувати середню заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, перед зверненням за пенсією, тобто за 2014-2016 роки.

14. Під час усної консультації позивачу було повідомлено, що розмір її пенсії за віком буде менший, ніж розмір пенсії державного службовця, тому переведення з одного виду пенсії на інший для неї невигідне, оскільки при розрахунку розміру пенсії за віком буде застосовано показник заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

15. 06 квітня 2017 року ОСОБА_2 додатково звернулася до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про призначення пенсії за віком, згідно з Законом № 1058-IV, в якій позивач вказала, що не погоджується з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік при розрахунку розміру її пенсії за віком у 2017 році.

16. Листом Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 12 квітня 2017 року № 17/Д-11 відповідач, з посиланням на ст. 45 Закону № 1058-ІV, повідомив позивача, що її проведено розрахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років, тобто показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2007 рік.

17. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Шевченківському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Харкова слід було призначити позивачеві пенсію відповідно до Закону № 1058-IV, враховуючи що з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм цього Закону вона звернулась вперше. В той же час, відповідачем здійснено переведення позивача на інший вид пенсії із застосуванням схеми нарахуванням, яка використовується при перерахунку раніше призначеної пенсії та застосовано показник заробітної плати зайнятих у галузях України за 2007 рік.

19. В обґрунтування такого висновку суди попередніх інстанцій зазначали, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за Законом № 1058-ІV, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

20. Відтак, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що оскільки первісно пенсію ОСОБА_2 була призначено згідно Закону № 3723-XII, а 29 березня 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою саме про призначення пенсії за віком, згідно з Законом № 1058-IV, має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший.

21. У зв'язку з наведеним, суди попередніх інстанцій зазначили, що до спірних правовідносин положення ст. 45 Закону № 1058-ІV не підлягають застосуванню.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. У касаційній скарзі скаржник вказує на помилковість твердження судів попередніх інстанцій про те, що у спірних правовідносинах має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший.

23. На переконання скаржника, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV, за змістом яких при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

25. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

27. Відповідно до ст. 21 Закону №2493-ІІІ, пенсійне забезпечення посадових осіб органів місцевого самоврядування, які мають стаж роботи в органах місцевого самоврядування та/або держслужби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про держслужбу.

28. Згідно приписів ст. 37 Закону № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків-не менше 25 років, для жінок-не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців,- незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,- у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

29. Разом з цим, ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Водночас, ст. 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

30. Статтею 10 Закону № 1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

31. За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

32. У той же час, ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

33. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

34. Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

35. Водночас, як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

36. Зокрема, як свідчать матеріали справи, первинно позивачу пенсію було призначено за вислугу відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

37. Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулася вперше 29 березня 2017 року після досягнення віку, встановлено ст. 26 цього Закону.

38. Згідно з п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

39. Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) та висловили правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

40. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування в спірних правовідносинах норм ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV. Позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

41. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі про задоволення позовних вимог.

42. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

44. З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

45. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у справі № 639/2751/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб