Справа № 0440/7277/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2018 року Справа № 0440/7277/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі Чорній М.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
У вересні 2018 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1115/251/НП/СПТД-ФС/521 від 28.08.2018 року винесену першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_4, якою на ФОП ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 372 300 грн.
В обґрунтування заявлених позовнихвимог позивач зазначив, що на момент інспекційного відвідування, у зв'язку з оголошеними наказом вихідними днями, ФОП ОСОБА_3 та його найманих працівників не було, та не могло бути за місцем проведення господарської діяльності, а отже ФОП ОСОБА_3 не міг вчинити перешкод у діяльності інспекторам праці, а отже застосування штрафу у розмірі 372 300 грн. є безпідставним. У період з 08.08.2018 р. по 10.08.2018 р. у м.Дніпро було припинено водопостачання. У зв'язку із очікуваною відсутністю водопостачання ФОП ОСОБА_3 був виданий наказ №06/08-18 від 06.08.2018 р. про оголошення вихідними днями 08, 09 та 10 серпня 2018 року. Відповідачу було відомо, що в ці дні у місті Дніпро буде припинено водопостачання, у зв'язку із чим у цей період багато підприємств не працювало. Проте, інспекторами праці було проігнорована така вірогідність.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні предявлені позовні вимоги не визнав та зазначив, що за результатами спроби здійснення інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_3 фактично відсутній за місцем здійснення господарської діяльності та за місцем реєстрації зазначеним у ЄДР, а саме, близько 10 год. 08.08.2018 року інспекторами праці були здійснено виїзд за фактичним місцем здійснення діяльності ФОП, а саме: м.Дніпро, пр.Слобожанський 20, територія ПрАТ «Дніпрометиз». Керівництвом ПрАТ «Дніпрометиз» була дана вказівка начальнику команди охорони ОСОБА_8 провести інспекторів праці по території заводу до приміщення, яке орендує ФОП. Вищезазначене приміщення було зачинено та ОСОБА_8 повідомив, що ключ від даного приміщення є тільки у ФОП. Також згідно усних пояснень наданих генеральним директором ПрАТ «Дніпрометиз» ФОП орендує нежитлові приміщення, належні на праві приватної власності ПрАТ «Дніпрометиз» на підставі договору оренди майна № 10/16 від 01.01.2016 р.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, свідків, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
На підставі акту від 09.08.2018 р. №ДН1115/251/НП відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 від 28.08.2018 року №ДН1115/251/НП/СПТД-ФС/521 у розмірі 372 300 грн.
Правомірність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного штрафу від 28.08.2018 року № ДН1115/251/НП/СПТД-ФС/521 є предметом позову, який передано на розгляд суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V визначено підстави для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю).
В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року № 77-VIII частину другу статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» доповнено словами (дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів) «державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення».
Постановою Кабінету Міністрів від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» створено Державну службу України з питань праці.
Згідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. № 390 затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів.
Згідно з наказом, (за умови не поширення дії Закону № 877-V на відносини, що виникають під час здійснення заходів, про що зазначено вище) позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.
Зазначена норма передбачає застосування до субєктів господарювання юридичних осіб фінансової відповідальності, яка не належить до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.
Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП України та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.
Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що процедуру проведення відповідачем перевірок встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 (далі - Порядок №390).
Відповідно до положень п.6 Порядку №390 перевірка складається з таких етапів: робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу Інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; знайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки.
Згідно з п.7 Порядку №390, за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.
Відповідно до п.1 Порядку № 295 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами і включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).
Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, в тому числі Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до пп.6 абз.1 п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за інформацією, в тому числі Пенсійного фонду України та його територіальних органів про роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної, роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу.
Згідно із п.10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017р. - тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.
Згідно із п.16-17 Порядку у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об'єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
Так, у зв'язку із відсутністю водопостачання позивачем був виданий наказ №06/08-18 від 06.08.2018 р. про оголошення вихідними днями 08, 09 та 10 серпня 2018 року. Окрім того, у цей період позивач не перебував на території м.Дніпро, а знаходився на Закарпатті, а саме у ТОВ «Сузіря».
В судовому засіданні були допитані в якості свідків - працівники позивача ОСОБА_12, ОСОБА_13 та вони підтвердили факти наявності трудових відносин із ФОП ОСОБА_3, а також те, що у період інспекційного відвідування, а саме: 08 серпня 2018 року у позивача був вихідним днем. Також були допитані в якості свідків - родичі позивача дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_3, які підтвердили факт подорожі позивача із візитом у Закарпатську область, а саме 08 серпня 2018 року.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Згідно із підпункту 5 пункту 6 Положення про Управління Держпраці, Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.
Пункт 16 вказаного Порядку № 295 передбачає, що у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником обєкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Згідно із абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні), при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення
Водночас, загальні правила застосування відповідальності до суб'єкта господарювання встановлені частиною 1 цієї статті, згідно якої посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством у випадку, якщо вони винні у порушенні законодавства про працю.
Згідно із п.8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 р. про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Аналізуючи викладене суд вважає, що оскільки у день проведення інспекційного відвідування наказом №06/08-18 від 06.08.2018 р. було оголошено вихідний день на підприємстві позивача, а відповідачем не надано жодних доказів факту відмови, чи не допуску, чи протидії посадовим особам відповідача, під час спроби проведення інспекційного відвідування з боку позивача чи уповноваженої ним особи, оскільки позивач та його працівники не були присутні під час проведення вказаних дій.
Крім того, суд враховує той факт, що відповідно п.6 Порядку «накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2013 р. № 509, визначено про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Пунктом 7 зазначено що, справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
За таких обставин суд приходить до висновку, що постановапро накладення штрафу від 28.08.2018 року №ДН1115/251/НП/СПТД-ФС/521 прийнята не на підставі та не у спосіб передбачений чинним законодавством, а отже підлягає скасуванню.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3 723 грн.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3 723 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 241 - 246, 250 КАС України,-

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 28.08.2018 року №ДН1115/251/НП/СПТД-ФС/521, винесену Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.
Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судові витрати по справі в розмірі 3 723 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст складений 14.12.2018 року.

Суддя ОСОБА_14