Справа № 826/5274/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 січня 2019 року № 826/5274/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни, треті особи: Приватне підприємство «Будінвестмонтаж», Житлово-будівельний кооператив «Своє житло» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, в особі ОСОБА_1, ОСОБА_2 (надалі - позивачі), звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни (надалі - Відповідач), треті особи: Приватне підприємство "Будінвестмонтаж" (надалі - третя особа 1) ЖБУ "Своє житло" (надалі - третя особа 2), в якому просять: скасувати рішення Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни від 07.02.18 р. про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Дехтяренка, 22, за приватним підприємством «Будінвестмонтаж».

В обґрунтування позовних вимог Позивачі зазначають, що дії Відповідача по внесенню записів про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки на даний об'єкт двічі накладено арешт та неодноразово приймались рішення про скасування незаконно вчиненої державної реєстрації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.04.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк визначений ухвалою про відкриття провадження у справі не надав.

Від третіх осіб жодних пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надходило.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядалась у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження згідно приписів статей 12, 257, 262 КАС України та враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Позивачі зазначають, що з 2002 року більше 150 фізичних осіб уклали із акціонерним товариством закритого типу "ДВК" та кредитною спілкою "Кредитна спілка військовослужбовців" інвестиційні договори та/або договори на участь у пайовому будівництві житлового будинку 22 по вул. П.Дегтяренко у місті Києві, відповідно до яких ними були сплачені грошові кошти на будівництво житлового комплексу за даною адресою.

Одними із таких інвесторів були Позивачі: ОСОБА_1 , який 05.04.2005 уклав із КС «КСВУ» та АТЗТ «ДВК» Інвестиційний Договір на участь у пайовому будівництві № 22-3/С-1; ОСОБА_2, який уклав із АТЗТ «ДВК», КС «КСВУ» інвестиційний договір на участь у пайовому будівництві № 62/МК-1 від 22.01.2004, копії Договорів Інвестиційного договору, на участь у пайовому будівництві, квитанцій до прибуткового касового ордеру та копії судових рішень по майновим правам Позивачів містяться з матеріалах справи.

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 зазначених договорів акціонерне товариство закритого типу "ДВК" приймає позивачів у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку за адресою: Оболонський район міста Києва, по вул. П. Дегтяренко, 22 шляхом фінансування ними цього будівництва в обсягах та в порядку, що передбачені цим договором.

Умовами даних договорів на участь у пайовому будівництві визначено, що запланований початок будівництва житлового багатоквартирного будинку за адресою: Оболонський район міста Києва, по вул. П. Дегтяренко, 22 - II квартал 2005 року, гранична запланована дата введення будинку в експлуатацію - IІІ квартал 2006 року (IV квартал 2006 року).

Протягом 2006 року акціонерне товариство закритого типу "ДВК" побудувало лише 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового багатоквартирного будинку за адресою: Оболонський район міста Києва, по вул. П.Дегтяренко, 22, після чого, будівництво зупинилось та не ведеться по теперішній час.

У зв'язку із зупиненням будівництва та бездіяльності забудовника, фізичними особами (інвесторами) ініційовано звернення до правоохоронних органів та якими, відповідно, порушено кримінальну справу щодо розкрадання коштів інвесторів та їх нецільового використання. Слідчим відділом Печерського управління поліції ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085.

Крім того, СВ Оболонського РУ ГУ МВС України порушено кримінальну справу № 55-1749 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах, в межах якої Позивачів та інших постраждалих інвесторів визнано потерпілими особами.

Постраждалі інвестори об'єднали свої зусилля для захисту порушених прав та інтересів та 29.07.2009 р. зареєстрували в установленому законом порядку Житлово-будівельний кооператив "Своє житло", як юридичну особу відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією Статуту та виписки ЄДРПОУ ЖБК "СВОЄ ЖИТЛО", які містяться в матеріалах справи.

Між Акціонерним товариством закритого типу "ДВК" та Приватним підприємством "Будінвестмонтаж" 02.03.2009 р. укладено Договір № 1/09 про передачу функцій замовника (надалі - Договір №1/09).

Згідно п.п. 1.3, 1.6, 2.1 Договору №1/09, АТЗТ "ДВК" передало у власність ПП "Будінвестмонтаж" майнові права на житлові, нежитлові приміщення та паркінг 1,2,3 черги будівництва житлового комплексу за адресою: м. Київ. вул. П.Дегтяренка 22, а також надало право ПП "Будінвестмонтаж" укладати будь-які господарські договори з іншими фізичними та юридичними особами, в тому числі передавати в заставу майнові права на житлові та нежитлові приміщення даного об'єкту, які будуть побудовані в майбутньому.

Приватне підприємство "Будінвестмонтаж" 29.08.2015 р. звернулось до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою №13034105 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: м. Київ, вул. П.Дегтяренко, 22.

Державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04.09.2015 р. прийнято рішення №24162855 про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва (30% готовності), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Дегтяренко 22, за приватним підприємством "Будінвестмонтаж" ().

Інвестори не погоджуючись із скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва (30% готовності), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Дегтяренко, 22, за приватним підприємством "Будінвестмонтаж", звернулись до суду з адміністративним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2016 року по справі № 826/27242/15, яка залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 26 липня 2016 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва (30% готовності), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Дегтяренко 22, за приватним підприємством "Будінвестмонтаж" () від 04.09.2015 №24162855.

Листом від 06.10.2016 р. № 2 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив ЖБК "Своє житло", як представника постраждалих інвесторів, що на разі земельна ділянка у Оболонському районі м. Києва площею 2,9021 га (кадастровий номер 8 000 000 000;78;053;0029), на якій розташована проінвестована недобудова, знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Києва, а сам недобудований житловий комплекс зареєстрований за ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що стало черговою приголомшливою новиною для інвесторів даного комплексу.

Слідчим відділом Солом'янського УП ГУ НП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження №0010753 від 15.09.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (підроблення офіційних документів та використання завідомо підроблених документів).

Під час досудового розслідування встановлено, що власником житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно являється ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий 15.05.11 Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві), а підставою виникнення права власності є рішення Стахановського міського суду Луганської області виданого 22.02.08 за №2-2366/2008.

На підставі вище викладених обставин 12.10.16 слідчим суддею Солом'янського районного суду міста Києва була винесена ухвала про накладення арешту на житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_2, який на праві власності належить ОСОБА_5 із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0010753 від 15.09.2016 року кінцевого рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2016 року по справі № 826/459/17, яка залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 23 січня 2018 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 10.09.15 р. про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який розташований на земельній ділянці площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_4) за ОСОБА_5 та рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 10.09.15 про державну реєстрацію іпотеки на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який розташований на земельній ділянці площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_4).

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.02.2018 та від 07.03.18 на даний об'єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 накладено два арешти - арешт від 08.07.16 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.16, який до сьогодні не знятий в установленому законом порядку та арешт від 19.12.16 на підставі ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 12.10.16, який також до сьогодні не знятий.

Таким чином, після скасування в судовому порядку два незаконних рішення про реєстрацію права власності на проінвестований об'єкт незавершеного будівництва, інвестори дізналися, що 08.02.18 відповідач, не зважаючи на те, що об'єкт незавершеного будівництва перебуває під двома арештами, прийняла рішення про реєстрацію права власності на даний об'єкт за ПП «Будінвестмонтаж», незважаючи що попередня реєстрація за Третьою особою 1 скасована як незаконна.

Позивачі вважають, що Відповідач діяв не в порядку і спосіб, передбачених Конституцією та законами України, а також з перевищенням наданих йому законом повноважень, що призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів Позивачів, за захистом яких останні звернулися до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №1952), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

За визначенням частини першої статті 2 Закону №1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилами частини першої статті 4 Закону №1952, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 8 Закону №1952, орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Стаття 9 Закону №1952 визначає, що нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Пунктом 2 частини другої статті 9 Закону №1952 передбачено, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.2 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Так, частиною 3 ст. 17 Закону №1952 визначено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі - Порядок №868), визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Як закріплено у пункті 8 Порядку №868 для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

За змістом пункту 9 Порядку №868 орган державної реєстрації прав, нотаріус, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації. Орган державної реєстрації прав, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, у разі подання заяви особисто заявником видає йому картку прийому заяви, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Мін'юст.

Пункт 15 Порядку №868 встановлює, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з п. 30, п. 34 Порядку №878, у випадках, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", органові державної реєстрації прав можуть подаватися заяви в електронній формі. Заявником під час подання заяви в електронній формі є державний виконавець та Державний кадастровий реєстратор (далі - кадастровий реєстратор). Орган державної реєстрації прав приймає заяви в електронній формі в порядку черговості надходження таких заяв, у тому числі відповідних заяв у паперовій формі, в порядку, передбаченому для приймання заяв у паперовій формі. На підтвердження прийняття заяви в електронній формі орган державної реєстрації прав видає заявникові картку прийому заяви в електронній формі. Порядок взаємодії між органом державної реєстрації прав та органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, під час обміну зазначеною інформацією визначається спільним наказом Мінагрополітики та Мін'юсту. Під час подання заяви в електронній формі на таку заяву накладається електронний цифровий підпис заявника. Заявник разом із заявою в електронній формі подає органові державної реєстрації прав визначені цим Порядком наявні оригінали електронних документів або електронні копії оригіналів документів, що виготовлені шляхом сканування таких документів у паперовій формі. Рішення за результатами розгляду заяви в електронній формі, а також інші документи, що видані, оформлені державним реєстратором під час її розгляду відповідно до цього Порядку, державний реєстратор у день прийняття рішення надає заявникові в електронній формі відповідно до законодавства у сфері електронних документів та електронного документообігу, а також електронного цифрового підпису. У разі коли за результатами розгляду заяви в електронній формі, поданої кадастровим реєстратором, державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, орган державної реєстрації прав у день прийняття такого рішення надсилає кадастровому реєстраторові поштою з описом вкладення свідоцтво та витяг з Державного реєстру прав для подальшої їх видачі правонабувачеві земельної ділянки. Заява в електронній формі та інші документи, подані заявником для проведення державної реєстрації речових прав в електронній формі, заявникові не повертаються. Із заяви та документів у електронній формі державний реєстратор виготовляє копії в паперовій формі, які засвідчує своїм підписом, скріплює печаткою, та формує реєстраційну або облікову справу. Інші документи, що видані, оформлені або отримані державним реєстратором під час проведення державної реєстрації речових прав, долучаються ним до реєстраційної або облікової справи відповідно до законодавства.

У відповідності до п. 74, п. 75 Порядку № 878, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; 6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Так, судом встановлено, що адміністративними судами вже двічі приймалось рішення про скасування рішення про реєстрацію права власності на проінвестований об'єкт незавершеного будівництва.

У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» об'єкт незавершеного будівництва - об'єкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження та не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. З ст. 331 Цивільного кодексу України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Вказані вище підстави для реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва за заявником зазначені також і в п. 68 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.15 № 1127 (далі - Порядок), та розділі 2 Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, схвалених колегією Державної реєстраційної служби України від 11.12.12 (протокол № 3).

Згідно п. 68 Порядку для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник окрім заяви також подає: документ, що підтверджує речове прав на земельну ділянку під таким об'єктом; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Судом встановлено, що дозвіл на виконання будівельних робіт від 09.03.06 № 1884-Об/Т ПП «Будінвестмонтаж», що зазначений як підстава виникнення права власності за Третьою особою 1 на об'єкт незавершеного будівництва в інформаційній довідці, виданий строком до 30.12.09 Громадській організації «Кредитна спілка військовослужбовців України» на будівництво житлових будинків за адресою: вулиця П. Дехтяренка, 22 у Оболонському районі м. Києва, відповідно до проектної документації, що узгоджена та зареєстрована Головним управлінням містобудуванням, архітектури та дизайну міського середовища, а ніяк не Третій особі

Відтак, на момент винесення Відповідачем рішення про державну реєстрацію на об'єкт незавершеного будівництва строк дії дозволу на виконання будівельних робіт, виданого не Третій особі 1, а Громадській організації «Кредитна спілка військовослужбовців України», закінчився ще у 2009 році.

Крім того, згідно норм Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду № 273 від 05.12.00, у разі передачі у встановленому порядку права на будівництво об'єкта іншому забудовнику (замовнику) або зміни генеральної підрядної організації дозвіл на виконання будівельних робіт підлягає перереєстрації в органах держархбудконтролю не пізніше ніж у двотижневий термін. Разом з тим матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що дозвіл на виконання будівельних робіт не був перереєстрований за ПП «Будінвестмонтаж» в установленому законодавством порядку.

Так, Громадську організацію «Кредитна спілка військовослужбовців України» 23.09.14 було визнано банкрутом, при цьому згідно п. 34 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт від 13.04.11 у разі наявності відомостей про припинення юридичної особи, дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульований органом держархбудконтролю.

Доказів того, що на сьогоднішній день будь-яка юридична чи фізична особа має виданого у встановленому порядку дозволу на виконання будівельних робіт на даній земельній ділянці, що розташована у Оболонському районі м. Києва площею 2,9021 га (кадастровий номер 8 000 000 000;78;053;0029) матеріали справи не містять.

Згідно п. 12 Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.15 № 1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. У разі, коли відомості Державного земельного кадастру про власників та користувачів земельної ділянки містять неповну/неточну інформацію, державний реєстратор надсилає повідомлення в електронній формі державному кадастровому реєстраторові про уточнення інформації в Державному земельному кадастрі.

Між тим, судом встановлено, що відповідач при прийнятті рішення про реєстрацію права власності на недобудову за ПП «Будінвестмонтаж» зобов'язана була перевірити інформацію про наявність чи відсутність арешту на даний об'єкт незавершеного будівництва, про власника земельної ділянки, на якій знаходиться недобудова та іншу інформацію, а саме інформацію про накладення двох арештів на недобудову та про власника земельної ділянки, яким є територіальна громада міста Києва, а не ПП «Будінвестмонтаж», оскільки земельна ділянка, з наявних в матеріалів справи документів, належить до земель комунальної власності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог позивачів щодо скасування рішення Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни від 07.02.18 р. про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Дехтяренка, 22, за приватним підприємством «Будінвестмонтаж».

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини п'ятої зазначеної статті, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_3 код ІНН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_2) у повному обсязі.

2. Скасувати рішення Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни від 07.02.18 р. про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Дехтяренка, 22, за приватним підприємством «Будінвестмонтаж».

3. Присудити за рахунок Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни (03179, м. Київ, вул. Лаврська, 8,оф.3 ) понесені ОСОБА_1 (АДРЕСА_3 код ІНН НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України. з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур