Справа № 734/157/19
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/6/19 Справа № 734/157/19
РІШЕННЯ

іменем України

01 лютого 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дії поліцейського Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області сержанта ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДПО18 №887642. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 04 січня 2019 року поліцейським Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області сержантом поліції ОСОБА_2 відносно нього було винесено вищевказану постанову по ч.1 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом, на лобовому склі якого виявлено тріщину, що порушує вимоги п.31.4 Правил дорожнього руху України. Даною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень. Вважає дану постанову протиправною, виходячи з невідповідності висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального, а також процесуального права. Так, при винесенні постанови, працівник поліції посилався на порушення водієм п.3.14 ПДР України, в якому жодним чином не передбачено тріщину на лобовому склі, як правопорушення, при якому забороняється експлуатація транспортного засобу. При складанні постанови поліцейським ОСОБА_2 жодні засоби вимірювання довжини, розмірів чи перешкоджання видимості водія, не застосовувались. Доводи, викладені в постанові, ґрунтуються на припущеннях, що підтверджується розміром неіснуючої метричної системи виміру, застосованої працівником поліції у вигляді значень «більше або менше» 5 сантиметрів.

Позивач у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, при цьому причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Згідно зі ст. 162 КАС України позивачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив суду не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справи у відсутності належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Як встановлено у судовому засіданні 04.01.2019 року поліцейським СРПП Козелецького ВП НВП в Чернігівській області ОСОБА_2 було винесено постанову серія ДПО18 № 887642, відповідно до якої, водій ОСОБА_1 04.01.2019 року о 11 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів керував автомобілем Мерседес Бенс д.н.з. НОМЕР_1 з тріщиною лобового скла в зоні роботи склоочисників більше 5 см., та яка може перешкоджати видимості водія, чим порушив вимоги п.п. 31.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови підлягає задоволенню частково виходячи з наступного:

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою відповідача від 04.01.2019 року серії ДПО18 №887642 на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Диспозиція частини 1 статті 121 КУпАП України передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач керував 04.01.2019 року о 11 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів керував автомобілем НОМЕР_2 з тріщиною лобового скла в зоні роботи склоочисників більше 5 см., та яка може перешкоджати видимості водія, чим порушив вимоги п.п. 31.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень.

Пунктом 31.4.7 «в» ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Тобто, у оскаржуваній постанові не зазначено конкретного пункту Правил дорожнього руху України, який порушив ОСОБА_1.

Крім цього, порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач, не зявившись до суду, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не надав, приведені ним твердження не спростував.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, встановлені в судовому засіданні обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо скасування постанови серія ДПО18 №887642 від 04 січня 2019 року.

При цьому, суд відмовляє у вимозі позивача щодо визнання протиправними дії поліцейського Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області сержанта ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, оскільки частиною 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачені повноваження місцевого загального суду як адміністративного щодо визнання дій протиправними за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 9, 1 ч. 1, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області в частині скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ДПО18 №887642 від 04 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного судучерез Козелецький районний суд.

Суддя