Справа № 826/15387/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2019 року № 826/15387/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання протиправною відмову відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу шляхом включення до грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби для розрахунку пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової премії, грошової винагороди, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі довідки Головного управління МВС України в м. Києві від 02.07.2018р. №1300;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 12.07.2018р., включивши до сум грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби: матеріальну допомогу на оздоровлення в загальній сумі 5032,01грн., одноразову премію в загальній сумі 10783,00грн., грошову винагороду в загальній сумі 13670,00грн., індексацію в загальній сумі 18070,82грн., одноразову грошову допомогу при звільненні в загальній сумі 46395,69грн. на підставі довідки Головного управління МВС України в м. Києві від 02.07.2018р. №1300.

Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

18 жовтня 2018 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, згідно якого проти позову заперечує повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як зазначає позивач, він з Автоматизованої системи Розрахунку пенсій та грошового атестату №149 дізнався, що при призначенні йому пенсії не були враховані додаткові види грошового забезпечення, які нараховувалися та виплачувалися та з яких утримано та сплачено єдиний соціальний внесок, а також індексація грошового забезпечення - за 24 місяці перед звільненням та сума одноразової грошової допомоги при звільненні.

На підставі чого, позивач 12.07.2018р. звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених вище виплат та на підставі довідки Головного управління МВС України в м. Києві від 02.07.2018р. №1300 з дати виникнення права на перерахунок з урахуванням раніше проведених виплат.

Листом від 08.08.2018р. №56860/02/П-4415 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що такі види грошового забезпечення, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань, одноразова грошова винагорода, грошова допомога при звільненні не входять до складу грошового забезпечення.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи, що виплата пенсії не може бути обмежена без наявності встановлених законодавством на те підстав, позивач звернувся до суду, за захистом своїх прав.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Даним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Приписами ч. 1 ст. 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до положень п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно з пунктами 3, 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено, зокрема, схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, та надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, у тому числі установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, за аналогічними посадами; здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення; надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Наведене вище вказує на те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не врахування грошової допомоги на оздоровлення, одноразової премії, виходячи з розміру грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби, щомісячної доплати, є протиправною.

Разом з тим, в частині позовних вимог, що стосуються врахування під час перерахунку пенсії сум одноразової грошової допомоги при звільненні, суд звертає увагу на наступне.

За змістом ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія військовослужбовців обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Варто зазначити, що дана норма не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як вихідної допомоги (грошової допомоги при звільненні).

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення, а саме, відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців, та не може входити до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що в частині індексації йому не було відмовлено листом від 08.08.2018р. №56860/02/П-4415 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, премія, щомісячна доплата відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мають враховуватися при обчисленні пенсії, за умови, що з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічний висновок щодо застосування наведених положень викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 344/10887/17.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач просить зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, разової премії, грошової винагороди та вказує конкретні суми даних складових, що мають бути враховані при перерахунку пенсії. Проте, суд не може втручатися у дискреційні повноваження органу, що уповноважений здійснювати перерахунок пенсії вказуючи суми, які мають враховуватись при перерахунку пенсії. Суд наділений повноваженнями лише зобов'язати суб'єкта владних повноважень здійснити перерахунок пенсії на підставі виданої уповноваженим органом довідки про складові грошового забезпечення, у якій дані складові та суми містяться.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність дій щодо не врахування грошової допомоги на оздоровлення, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, з огляду на що, суд вважає що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

З урахуванням ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40грн. з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (м. Київ, 02093, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (м. Київ, 02093, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шляхом включення до грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби для розрахунку пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, разової премії, грошової винагороди підставі довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві №1300 від 02.07.2018р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (м. Київ, 02093, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 12 липня 2018 року, включивши до сум грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби матеріальну допомогу на оздоровлення, разову премію, грошову винагороду на підставі довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві №1300 від 02.07.2018р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 (м. Київ, 02093, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40грн. (триста п'ятдесят дві гривні, 40 копійок).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін