Справа № 0240/2470/18-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2470/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

23 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року (прийняте у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 15.02.2017 звернувся із адміністративним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України №80 про відмову у призначенні та нарахуванні ОСОБА_2 пільгової пенсії за віком відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 5 років;

- зобов'язати Тульчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_2 пільгову пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 5 років із дня отримання такого права - з 27.04.2018.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.09.2018 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України №80 про відмову у призначенні та нарахуванні ОСОБА_2 пільгової пенсії за віком відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Зобов'язано Тульчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_2 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 27.04.2018.

Зобов'язано Тульчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити нарахування та виплату пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років ОСОБА_2 згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 27.04.2018.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 704, 80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що з наданих позивачем документів станом на 01.01.1993 вбачається, що він перебував у зоні посиленого радіоекологічного контролю 3 роки 5 місяців 12 днів, а не 4 роки, як передбачено ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що при встановленні статусу потерпілого від ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 4 та видачі відповідного посвідчення, яке являється безумовним підтвердженням наявності відповідного статусу у особи, вже було підтверджено та встановлено факт його постійного проживання не менше 4 років на території зони посиленого радіоекологічного контролю, станом на 01.01.1993. Також вказав, що з 15.04.1987 працював у Жмеринському підприємстві "Райагропроменерго", проте постійно продовжував проживати в смт. Брацлав Немирівського району.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Згідно копії паспорта, позивач народився 26.04.1963.

ОСОБА_2 має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що видане Вінницькою обласною радою 14.02.1995.

05.06.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю та є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з підстав недотримання вимог ст. 55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме станом на 01.01.1993 відсутнє проживання або робота в зоні посиленого радіоактивного контролю 4 роки.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю. Інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, а тому, оскаржувана відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення та соціальний захист, а отже є протиправною.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з частиною 3 статті 55 Закону № 796-XІІ призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Положенням ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи. Згідно підпункту "ґ" пункту 7 зазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 дійсно проживав у АДРЕСА_1 з 15.06.1981 по 03.09.1987; по АДРЕСА_2 з 04.01.1990 по 18.01.2001; по АДРЕСА_3 з 18.01.2001 по 08.12.2005; по АДРЕСА_4 з 08.12.2005 по даний час, що підтверджується довідкою Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області №1223 від 23.05.2018.

Згідно даної довідки, смт. Брацлав було віднесене до 4 зони посиленого радіологічного контролю до 01.01.2015.

Вінницькою обласною радою 14.02.1995 ОСОБА_2 було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) Серії НОМЕР_1

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 796-XІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 встановлено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Згідно п. 6 вказаного Порядку № 51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Згідно матеріалів справи, позивачем до пенсійного органу подавалося посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія НОМЕР_2

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у посвідченні не зазначається рік, з якого позивач проживає у зоні посиленого радіоактивного контролю. Також позивач позбавлений можливості надати відповідачу копії посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи", оскільки відноситься до 4 категорії, а тому має посвідчення серії В особи, яка проживає на території посиленого радіоекологічного контролю.

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Отже, на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України позивач набув право на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внаслідок постійної роботи в зоні радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993. Подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку є необґрунтованою.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 18.09.2018 у справі №802/465/18-а.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.