Справа № 234/12715/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2019 року

м. Київ

справа №234/12715/17

адміністративне провадження №К/9901/13243/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Анцупової Т.О., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року (головуючий суддя Сіваченко І.В., судді: Шишов О.О., Чебанов О.О.) у справі № 234/12715/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо стягнення з позивача надмірно виплаченої суми пенсії; стягнути з відповідача суму безпідставно вилучених грошових коштів в сумі 7656,57 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що у період з 08 липня 1996 року по 02 грудня 2010 року позивач був суддею Краматорського міською суду Донецької області, з 02 грудня 2010 року йому виплачувалось довічне грошове утримання. З 05 вересня 2013 року по 03 жовтня 2016 року позивач знову перебував на посаді судді Краматорського міською суду Донецької області. В листопаді 2016 року відповідачем було прийнято рішення про стягнення з позивача переплати пенсії у зв'язку з обранням па посаду судді з 16 січня 2014 року, за період з 16 січня 2014 року по 29 лютого 2014 року в сумі 7656,57 грн. Вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що здійснені без його згоди.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно вилучених коштів, - задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області по стягненню зі ОСОБА_1 надмірно виплаченої суми пенсії. Стягнуто з Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 безпідставно вилучені грошові кошти в сумі 7656,57 грн.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області - задоволено повністю. Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2017 року у справі № 234/12715/17 - скасовано повністю. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно вилучених коштів - відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року та залишити в силі постанову Краматорського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2017 року.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що позивач в усній формі повідомляв керівництво відповідача про обрання на посаду судді, що також підтверджується і тим, що довічне грошове утримання пенсійний орган перестав платити ОСОБА_1 з 29 лютого 2014 року, а рішення ВККС від 16 січня 2014 року № 3/пв-14, на яке посилається відповідач, надійшло до нього лише 17 березня 2014 року. Крім того, суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки запереченню на позовну заяву, в якому зазначено, що з позивача сума 7656,57 грн. була стягнута ще в 2016 році, а 17 січня 2017 року пенсійним органом було прийнято рішення про добровільне повернення коштів позивачу, які в подальшому були знову стягнуті зі ОСОБА_1 Вважає, що вдруге відповідач мав право стягувати з позивача кошти лише в судовому порядку. При цьому повернення надмірно сплачених сум пенсії можливе у разі наявності вини пенсіонера чи зловживань з його боку.

У поданому відзиві на касаційну скаргу відповідач просив залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначено, що переплата виплати щомісячного довічного грошового утримання за період з 16 січня 2014 року по 29 лютого 2014 року утворилась з огляду на факт неповідомлення позивачем управління про припинення відставки судді та надходження копії рішення ВККС від 16 січня 2014 року № 3/пв-14 лише 17 березня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і дотримання ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи спір між сторонами, судами встановлено, що ОСОБА_1 з 08 липня 1996 року був обраний суддею Краматорського міського суду Донецької області.

02 грудня 2010 року постановою Верховної Ради України №2767-VI, у зв'язку з поданням заяви про відставку позивача було звільнено у відставку.

З 28 грудня 2010 року ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання згідно Закону №2453-VI у розмірі 80% від заробітку.

Відповідно до статті 139 Закону №2453-VI рішення про припинення відставки судді приймається Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

05 вересня 2013 року постановою Верховної Ради України №452-VIII ОСОБА_1 знов був обраний на посаду судді Краматорського міською суду Донецької області, а 22 вересня 2016 року постановою Верховної Ради України № 1600-VIII, відповідно до пунктів 2, 3 та 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України у зв'язку з поданням відповідної заяви його було звільнено у відставку.

Згідно листа від 25 січня 2017 року №1558/04 позивача повідомлено про переплату йому пенсії за період з 16 січня 2014 року по 29 лютого 2014 року в сумі 7656,57 грн.

Згідно рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про утримання надмірно виплачених сум пенсій від 30 січня 2017 року за №303 з пенсії ОСОБА_1 з січня по квітень 2017 року утримувалась переплата в сумі 7656,57 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав ніяких доказів про повідомлення позивача про стягнення з нього спірних коштів і на підставі яких рішень та ким винесених це було здійснено.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку, що позивач всупереч приписів чинного законодавства не повідомив своєчасно відповідача про припинення свої відставки, що і зумовило переплату пенсії. З огляду на вказане пенсійний орган правомірно утримував з позивача переплату пенсії за період з 16 січня 2014 року по 28 лютого 2014 року у сумі 7656,57 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 2 розділу V Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, визначено, що виплата щомісячного довічного утримання припиняється у випадках, передбачених статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок виплати щомісячного довічного утримання у разі поновлення його виплати, за минулий час, за час перебування особи на повному державному утриманні, за час перебування в місцях обмеження або позбавлення волі, у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон, утримання надміру виплачених сум та відрахувань зі щомісячного довічного утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно абзацу 2 пункту 2.21 «Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій» № 22-1 від 25 листопада 2005 року, у разі працевлаштування (початку діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку, як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи-підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви.

Пунктом 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 21 березня 2003 року № 6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Таким чином, у разі настання обставин, які унеможливлюють подальшу виплату пенсії/довічного грошового утримання пенсіонер зобов'язаний повідомити пенсійний орган про настання таких обставин, зокрема у разі працевлаштування, а у разі несвоєчасного повідомлення, внаслідок якого утворилась переплата, пенсійний орган приймає рішення про стягнення таких виплат. При цьому вказаними правовими нормами не передбачено обов'язку пенсійного органу отримання відповідної згоди від пенсіонера на стягнення переплачених сум.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що неповідомлення позивачем відповідача про обрання на посаду судді, що є підставою для припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання, є зловживанням з боку пенсіонера, а виплачені йому суми в період з 16 січня 2014 року по 29 лютого 2014 року в розмірі 7656,57 грн. є виплаченими надміру.

Посилання позивача на те, що він усно повідомляв керівництво відповідача про обставини свого працевлаштування, визнаються колегією суддів необґрунтованими та такими, що не підтверджені жодними належними доказами.

Відносно доводів заявника касаційної скарги про те, що довічне грошове утримання відповідач перестав платити 29 лютого 2014 року, а рішення ВККС України від 16 січня 2014 року № 3/пв-14 надійшло до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області лише 17 березня 2014 року, що підтверджує факт того, що відповідачу було відомо про факт працевлаштування позивача ще до надходження вказаного рішення, судом касаційної інстанції сприймається критично, оскільки частиною першою статті 47 Закону № 1058-IV, в редакції чинній на час припинення виплат позивачу, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, а відтак виплату щомісячного довічного грошового утримання позивачу за березень 2014 року мало бути здійснено до 25 березня 2014 року. Разом з тим, з огляду на надходження 17 березня 2014 року інформації, з огляду на яку унеможливлена подальша виплата щомісячного довічного грошового утримання, відповідні виплати за період з 01 березня 2014 року по 16 березня 2014 року здійснені не були.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що сума переплати пенсії відповідно до протоколу від 17 січня 2017 року була повернута позивачу, а потім повторно стягнута з останнього, судом касаційної інстанції не беруться до уваги, адже відомості вказаного протоколу свідчать не про повернення коштів на рахунок позивача, а про встановлення обставин необхідності повернення нарахованих та виплачених позивачу сум, як надміру сплачених (а.с.19).

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі № 234/12715/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Т.О. Анцупова

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду