Справа № 813/2320/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2125/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року (головуючий суддя Качур Р.П., м. Львів, повний текст рішення складено 06.08.2018) у справі за адміністративним позовом першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до публічного акціонерного товариства "Фірма «Нафтогазбуд» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» в якому просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 229551 грн. 14 коп.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 1, Список № 2), за період з 01.12.2017 по 31.03.2018, в сумі 229551 (двісті двадцять дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 14 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції публічне акціонерне товариство «Фірма «Нафтогазбуд» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає його таким, що прийняте з порушенням матеріального та процесуального права, та просить скасувати судове рішення від 31.07.2018 року і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п. 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7). які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.7. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Статтею 62 ГК України передбачено, що підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки. Відповідно до ч. 4 ст. 64 ГК України, підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особиі діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Із наведених положень з урахуванням витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, апелянт зазначає, що ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» є підприємством в розумінні ст. 62, 64 ГК України та п. 6.4., 6.7. Інструкції, а Будівельне управління № 21 ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» є лише відокремленим підрозділом цього підприємства.

Таким чином, відповідно до п, 6.4. Інструкції, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій повинні скеровуватися саме на адресу підприємства - ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (79026, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 144), а не на адресу його відокремленого підрозділу. Натомість, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій скеровувались не на адресу підприємства, як цього вимагає п. 6.4. Інструкції, а на адресу відокремленого підрозділу. За наведеного, саме органами Пенсійного фонду порушено положення п. 6.4. Інструкції, що виключає можливість стягнення заборгованості із ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд».

Крім того, з наданих позивачем розрахунку та наданих доказів на підтвердження сум заборгованості, які долучені до матеріалів справи, а саме: на аркуші справи № 18 міститься розрахунок сум заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з грудня 2017 року по березень 2018, а також співставивши наведений розрахунок та долучені позивачем до справи розрахунки згідно Додатку 6 та Додатку 7 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, вбачається розбіжність, а саме:

по Списку 1 за період 01.12.2017 року по 31.03.2018 року заборгованість становить 39 781,15 гривень, однак згідно долучених до позовної заяви розрахунків (Додатку 7 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України) з яких можна фактично встановити та ідентифікувати за які конкретно місяці нараховано борг, сума боргу становить 20 178,47 гривень. Решта долучених розрахунків дублюються та не містять інформації з котрої можна встановити місяць чи період за який виник борг.

По Списку 2 за період 01.12.2017 року по 31.03.2018 року заборгованість становить 189 769,99 гривень, однак згідно долучених до позовної заяви розрахунків (Додатку 6 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України) з яких можна фактично встановити за які місяці нараховано борг, сума боргу становить 84 866,74 гривень. Решта долучених розрахунків дублюються та не містять інформації з котрої можна встановити місяць чи період за який виник борг.

Позивачем надано розрахунки з більшості яких повторюються та з них не можливо встановити за який місяць 2018 року Позивачем нараховано заборгованість, відтак апелянт вважає, що згадані розрахунки не є належним доказом та не можуть братись судом до уваги при винесенні рішення.

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську у відзиві на апеляційну скаргу просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідноч.1 та ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що приватне акціонерне товариство «Фірма «Нафтогазбуд» зареєстроване як юридична особа 29.12.1993 та відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у складі приватного акціонерного товариства «Нафтогазбуд» функціонує відокремлений підрозділ управління механізації № 22 ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд».

Згідно з розрахунком заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були на інших роботах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2-8 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по УМ-22 ПрАТ «Фірми «Нафтогазбуд»:

за Списком № 1 за період з 01.12.2017 по 31.03.2018, місячний платіж: за грудень 2017 - 8696,69 грн.; доплата в грудні 1247,16 грн., з яких 623,58 грн. за листопад та 623,58 грн. за грудень. В листопаді доведено 756,13 грн., оскільки розрахунок з листопада 2017 за № 9757/08 від 11.12.2017 надійшов з Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у грудні 2017; за січень 2018 - 8833,52 грн., різниця між фактичними витратами за 2017 рік та доведеними сумами платнику протягом року - 3336,74 грн.; за лютий 2018 - 8833,52 грн.; за березень 2018 - 8833,52 грн. Загальна сума заборгованості за Списком № 1 - 39781,15 грн.;

за Списком № 2 за період з 01.12.2017 по 31.03.2018, місячний платіж: за грудень 2017 - 47820,27 грн., доплата за грудень 2017 - 9663,41 грн., січень 2018 - 46402,80 грн., різниця між фактичними витратами за 2017 та доведеними сумами платнику протягом року - 1844,65 грн.; за лютий 2018 - 44068,73 грн.; за березень 2018 - 39970,13 грн. (включена сума 527,86 грн., оскільки в розрахунку за лютий 2018 невірно розрахована сума до відшкодування по пенсіонеру ОСОБА_2.). Загальна сума за Списком № 2 - 189769,99 грн.

Загальна сума заборгованості за Списками № 1 та № 2 - 229551,14 грн.

Вирішуючи спір судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до приписів п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади. Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 цього ж Закону для платників збору об'єктом оподаткування є, зокрема, також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону.

Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи зокрема працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими i особливо важкими умовами праці, за Списком № 1, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі Список № 1, Список № 2).

Вказані Списки затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 461 від 24.06.2016 року.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Крім того, суд правильно зазначив, що порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 (далі Інструкція).

Пунктом 6.2 вказаної Інструкції визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції).

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.7 Інструкції).

Оскільки, як з?ясовано судом першої інстанції, що відповідно до Положення про управління механізації № 22 ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» таке є структурним підрозділом підприємства позивача, не є юридичною особою, то суд правильно зазначив, що обов'язок щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах його працівникам, покладено на ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд». Крім того призначення пільгових пенсій колишнім працівникам відповідачем не оскаржено.

Покликання апелянта на те, що розрахунок розміру сум до відшкодування скеровувалось на адресу відокремленого підрозділу, а слід скеровувати саме на адресу підприємства - ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (79026, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 144) не заслуговують на увагу, бо не звільняють відповідача від відшкодування зазначених вище витрат, та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Оскільки згідно матеріалів справи встановлено, що у відповідача існує заборгованість за грудень 2017, січень-березень 2018 на загальну суму 229551,14 грн. і останній не виконав вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: не відшкодував в повному обсязі понесені позивачем фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам управління за грудень 2017, січень-грудень 2018 в сумі 229551,14 грн., то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року по справі № 813/2320/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 31.01.19