Справа № 310/6560/18(2а/310/167/18)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 310/6560/18(2а/310/167/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року у справі №310/6560/18(2а/310/167/18) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського Бердянського ВП старший сержант поліції СРПП № 2 Кузьменка Олега Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у серпні 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№ 517288 від 30.07.2018 року, винесену поліцейським Бердянського ВП старшим сержантом поліції Кузьменком О.О.

Рішенням Бердянського міськрайоного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції, поліцейським Бердянського ВП стршим сержантом поліції Кузьменком О.О.30.07.2018 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18№ 517288, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., у зв'язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 30 липня 2018 року о 10-29 год. в м. Бердянськ, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Волонтерів на регульованому перехресті з вул. Європейська при повороті праворуч на зелений сигнал світлофору не надав перевагу пішоходам, які переходили проїзну частину на яку він повертав, чим порушив п. 16.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Главою 22 КУпАП встановлено порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Так, положеннями ст. 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Частинами 2, 3 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.4 ст.73 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ст. 96 КАС України визначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України зазначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електроні документи (тестові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео, та звукозаписи тощо).

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Досліджуючи обставини справи, докази на їх підтвердження колегія суддів зазначає, що у відповідності до п.16.2 ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку. Наявний в матеріалах справи відеозапис, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення, містить відеоінформацію про те, що автомобіль НОМЕР_1, рухаючись вул. Волонтерів на регульованому перехресті з вул. Європейська при повороті праворуч на зелений сигнал світлофору не надав перевагу пішоходам, які переходили проїзну частину на яку він повертав.

Отже, враховуючи те, що зазначений відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення - не надання переваги пішоходам на регульованому перехресті, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що з відеозапису, дослідженому судом в якості доказу, вбачається, що відповідачем було роз'яснено права позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про необґрунтованість доводів останнього в цій частині.

Крім того, колегія суддів критично розцінює доводи позивача стосовно того, що відповідачем невірно застосовано до позивача норму щодо відповідальності за скоєне правопорушення, а саме замість ч.1 ст.122 КУпАП відповідачем застосовано ч.2 ст. 122 КУпАП.

Так, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено, зокрема, що порушення правил проїзду перехресть тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови позивачем порушено п.16.2 ПДР України, при цьому саме розділ 16 ПДР визначає порядок проїзду перехресть.

А тому, в даному випадку наведене спростовує твердження позивача, щодо помилкового та невірного застосування до нього штрафних санкцій на підставі ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням приписів п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року у справі №310/6560/18(2а/310/167/18)- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 31.01.2019 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко