Справа № 520/10476/18
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р. справа № 520/10476/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук'янчук О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" (вул. Клочківська, буд. 346-А,м. Харків,61051) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 8431 від 14 листопада 2018 року, про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ НВП УЕК.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірний наказ № 8431 від 14 листопада 2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ НВП УЕК є протиправним та незаконними, оскільки документальна позапланова виїзна перевірка призначена за відсутності підстав для її проведення.

Протокольною ухвалою суду від 18.01.2019 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 21.01.2019.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, надав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що оскаржуваний наказ винесений на підставі та у межах діючого законодавства України.

У судовому засіданні 21.01.2019 року сторони підтримали свої правові позиції по справі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку в ГУ ДФС у Харківській області.

Судом встановлено, що у зв'язку із встановленням Головним управлінням ДФС у Харківській області фактів, що свідчать про допущене ТОВ "НВП "Українська Енергетична Компанія" (податковий номер 36374863) порушення норм п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення за звітний період декларування ПДВ жовтень 2017 року податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ "НЕКСТОН ГРУП" на суму 5333, 25 грн.; березень 2018 року податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Авантприм» на суму 261415,95 грн.; липень, серпень, вересень 2017 року податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ЕВАНСТОН» на суму 10980,95 грн., на суму 31667,15 грн. на суму 19940,19 грн. контролюючим органом направлено на адресу позивача запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 17.08.2018 року № 34588/10/20-40-14-11-18. Згідно копії рекомендованого поштового відправлення, вказаний запит було отримано адресатом 30.08.2018 року (зворотній бік а.с. 42).

Окрім того, представник позивача в судовому засіданні підтвердив факт отримання вищезазначеного запиту про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 17.08.2018 року № 34588/10/20-40-14-11-18.

Із вказаного запиту встановлено, що контролюючий орган отримав податкову інформацію від ГУ ДФС у Київській області щодо ТОВ «НЕКСТОН ГРУП», від ГУ ДФС у Харківській області щодо ТОВ «Авантприм», від ГУ ДФС у Донецькій області щодо ТОВ «ЕВАНСТОН».

Судом встановлено, що позивач 27.09.2018 направив контролюючому органу відповідь на запит про надання інформації, відповідно до якого зазначив, що у зв'язку із тим, що запит контролюючого органу не відповідає вимогами п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України, то ТОВ "НВП "Українська Енергетична Компанія" звільняється від обов'язку надавати відповідь.

У зв'язку з ненаданням Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит, Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено наказ № 8431 від 14.11.2018 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія", який, як було встановлено в судовому засіданні, направлено на адресу платника податків 15.11.2018 року.

В судовому засіданні з пояснень з пояснень представника позивача встановлено, що копію спірного наказу № 8431 від 14.11.2018 було отримано уповноваженим представником позивача під розписку 16.11.2018 року.

16.11.2018 року співробітник ГУ ДФС у Харківській області, на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області № 8431 від 14.11.2018 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" прибув для проведення документальної позапланової перевірки підприємства.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" ОСОБА_3 16.11.2018 року об 16 год. 30 хв. відмовив в допуску до проведення перевірки, у звязку з тим, що запит ГУ ДФС у Харківській області про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 17.08.2018 року № 34588/10/20-40-14-11-18 не відповідає вимогам ст.73 ПК України.

З огляду на зазначене, Головним державним ревізором інспектором ГУ ДФС у Харківській області Владимировою О.О. сформовано акт про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НВП "Українська Енергетична Компанія" № 9275/20-40-14-11-11/36374863 від 16.11.2018 року.

Вказаний акт було також отримано та підписано представником Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" ОСОБА_3 (а.с. 22).

Позивач, вважаючи вищевказаний наказ протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Право на проведення контролюючими органами перевірки, в тому числі документальної виїзної визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті Податкового кодексу України.

Зокрема, підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту

При чому суд наголошує, що змістова конструкція цієї норми обумовлює наявність інформації, як така, що допускає порушення, але не обов'язково. Внаслідок отримання такої інформації, виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю.

Належною формою реалізації такого обов'язку, є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації, яка потребує додаткової перевірки.

А тому, посилання позивача на те, що запит контролюючого органу не містить конкретних фактів, які свідчать про порушення податкового законодавства є безпідставними, оскільки запит направлявся контролюючим органом для підтвердження або спростування тієї інформації, яку контролюючий орган отримав від ГУ ДФС у Київській області, ГУ ДФС у Харківській області та ГУ ДФС у Донецькій області щодо контрагентів позивача.

Суд зазначає, що в запиті від 17.08.2018 року № 34588/10/20-40-14-11-18 зазначено яку саме інформацію отримано контролюючим органом, щодо яких контрагентів, за який період.

У випадку, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту у податкового органу існують підстави для її призначення

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок).

Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Згідно пункту 73.1 статті 73 Податкового кодексу України інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності, серед іншого такої підстави: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит (пункт 16 Порядку).

Положення цього пункту Порядку, узгоджується з пунктом 73.3 статті 73 Податковий кодекс України, яким також встановлено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що запит відповідача від 17.08.2018 року № 34588/10/20-40-14-11-18, направлений відповідачем на адресу позивача місить підпис заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області, печатку контролюючого органу та вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - пункт 73.3, статі 73, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за наслідком отримання інформації. Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

Таким чином, за наслідками судового розгляду справи не встановлено невідповідність запиту вищенаведеним вимогам законодавства, що надавало б позивачу можливість не надавати відповідь на такий обов'язковий запит та відмовити у цьому.

За таких обставин на позивача покладався обов'язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу, а у податкового органу виникло право на її проведення внаслідок безпідставної відмови у цьому.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Наказ відповідача № 8431 від 14.11.2018 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НВП "Українська Енергетична Компанія" відповідає цим вимогам.

Фактичною підставою для призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит, який сформований податковим органом на підставі податкової інформації.

Відповідно до змісту пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган при направленні запиту про надання інформації від 17.08.2018 року № 34588/10/20-40-14-11-18 діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством, не отримавши належну відповідь на який, правомірно призначив перевірку, про що видав оскаржуваний наказ.

При цьому, суд зазначає, що оскаржуваний наказ є актом одноразового застосування, актом індивідуальної дії, який розрахований на певне коло осіб, в ньому встановлений чіткий строк для проведення перевірки, в який перевірка ТОВ "НВП "Українська Енергетична Компанія" не була проведена.

Відтак, оскаржуваний наказ № 8431 від 14.11.2018 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НВП "Українська Енергетична Компанія" є вичерпаним, а задоволення позовних вимог про незаконність наказу про проведення перевірки не може призвести до відновлення порушених прав платника податків.

Таким чином, Головне управління ДФС України у Харківській області під час винесення наказу № 8431 від 14.11.2018 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НВП "Українська Енергетична Компанія" діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому у суду відсутні підстави для скасування наказу № 8431 від 14.11.2018 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НВП "Українська Енергетична Компанія".

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 січня 2019 року.

Суддя Горшкова О.О.