Справа № 826/9874/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9874/18 Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Управління поліції охорони в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління поліції охорони в Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії Управління поліції охорони в Київській області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсації за 24 доби невикористаної в 2017 році відпустки;

- зобов'язати Управління поліції охорони в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсацію за 24 доби невикористаної в 2017 році відпустки.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем при звільненні протиправно не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсацію за 24 доби невикористаної в 2017 році відпустки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління поліції охорони в Київській області щодо відмови ОСОБА_3 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсації за 24 доби невикористаної в 2017 році відпустки. Зобов'язано Управління поліції охорони в Київській області (01033, м. Київ, вул. Гайдара 8; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; іпн. НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсацію за 24 доби невикористаної в 2017 році відпустки.

В апеляційній скарзі Управління поліції охорони в Київській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, відповідач стверджує, що відповідно до частини 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» однією з обов'язкових умов виплати одноразової грошової допомоги є наявність права на пенсію. Однак позивач має вислугу років більше 10 років, але не має права на пенсію. Крім того, оскільки позивач звільнився у 2018 році, то на компенсацію за попередній 2017 рік відпустки він не має права.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Управління поліції охорони в Київській області з особового складу від 24 квітня 2018 року № 59 о/с ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Вислуга років станом на день звільнення становила: календарна - 15 років 06 місяців 03 дні; пільгова - 03 роки 03 місяці 02 дні; стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 15 років 06 місяців 03 дні; вислуга років на пільгових умовах - 18 років 09 місяців 05 днів.

Як зазначено в наказі про звільнення, позивач має не використану щорічну відпустку - 27 доби за 2017 рік і 13 діб за поточний рік.

Листом Управління поліції охорони в Київській області від 07.07.2018 року № Н-107/43/30/3-2018 повідомило позивачу, що йому була нарахована і виплачена грошова компенсація за невикористані 13 днів відпустки у 2018 році в сумі 2 737,80 грн., а грошова компенсація за 2017 рік законодавством не передбачена. Крім того, однією з обов'язкових умов виплати одноразової грошової допомоги є наявність права на пенсію. Проте, оскільки після звільнення позивач не має права на отримання пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то він і не має права на отримання одноразової грошової допомоги при звільнені.

Відповідно до частини 2 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (надалі за текстом - Закон № 580-VIII) Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

Згідно з частинами 5-7 ст. 93 Закону № 580-VIII, відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням особи рядового або керівного складу може бути надана одночасно з черговою відпусткою в наступному році. Поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Одна частина відпустки має бути не менше 10 діб. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.

Відповідно до частини 10 ст. 93 Закону № 580-VIII, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Частиною 11 ст. 93 Закону № 580-VIII визначено, що за бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

З аналізу наведених норм вбачається, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарного році. Більше того, їй надано право використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Отже, нормами Закону № 580-VIII не врегульовано питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 року №8-рп/2002 визначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов'язаних із спорами щодо проходження публічної служби адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми КЗпП України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення компенсації за невикористану частину відпустки за 2016 рік підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства, а саме норми Кодексу законів про працю України, Закону України «Про відпустки».

Так, згідно з частиною 1 ст. 83 Кодексу законів про працю України, частиною 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Таким чином, в наступному календарному році, в тому числі і за умови, що такий є роком звільнення, поліцейський має право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки, що не були використані в попередніх роках, а тому позивач має право на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення.

Відповідно до частини 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (надалі за текстом - Закон № 2262-XII), особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Разом з тим, ухвалюючи рішення у справі окружний адміністративний суд зазначив, що наведені положення пункту 10 Постанови КМ України від 17 липня 1992 року № 393 не пов'язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію, а тому ненабуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності 10 років вислуги.

Посилаючись на такий висновок, суд першої інстанції вказав правову позицію, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі 21-80а15 та в постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №804/1782/16.

Проте, в даних судових рішеннях визначено виплату одноразової грошової допомоги при звільненні через скорочення штатів, тобто з незалежних від осіб причин, за частиною першою ст. 9 Закону № 2262-XII, а не за власним бажанням за частиною 2 ст. 9 Закону №2262-XII, як у даній справі.

Отже, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за власним бажанням без права на пенсію, права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, або щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням, не мають.

Таку правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у постанові від 15 листопада 2013 року у справі № К-38677/10.

Оскільки позивач має вислугу більше 10 років, але не має права на пенсію за Законом № 2262-XII, підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Київській області задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління поліції охорони в Київській області щодо відмови ОСОБА_3 в призначенні та виплаті компенсації за 24 доби невикористаної у 2017 році відпустки.

Зобов'язати Управління поліції охорони в Київській області (01033, м. Київ, вул. Гайдара 8; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; іпн. НОМЕР_1) компенсацію за 24 доби невикористаної в 2017 році відпустки.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони в Київській області (01033, м. Київ, вул. Гайдара 8; ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; іпн. НОМЕР_1) 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. судових витрат із сплати судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 29 січня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна