Справа № 420/6690/18
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6690/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бондар В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08301, Київська область, м. Бориспіль, а/с 115, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в якому просив зобов'язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України надати ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення у зв'язку з прийняттям наказу Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 13 липня 2018р. № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху» відповідно до додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби", затвердженого Постановою КМУ №45 від 13.02.2008 року

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та проходив військову службу з 1973р. по 27.10.2005р. Пенсія, як військовослужбовцю була призначена 01.12.2005 року, за вислугу 32 років у розмірі 86 відсотків грошового забезпечення, виплату якої здійснює Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 25.09.2018 року позивач звернувся із запитом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з метою отримання довідки про розмір грошового забезпечення у зв'язку з наказом від 13.07.2018 року № 412 "Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху", який змінює грошове забезпечення військовослужбовцям для здійснення перерахунку пенсії, однак відповідачем було відмовлено в наданні вказаної довідки, у зв'язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

16.01.2019 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що відповідачем було виконано передбачені законодавством України дії, для проведення перерахунку пенсії позивача. Крім того, наказ Украероруху про підвищення окладів за займаними посадами військовомдужбовцям, відрядженим до Украероруху, відсутній у вільному доступі. Він є відомчим документом і відповідно, не є нормативно-правовим актом, а тому даний документ не може бути застосований органами Пенсійного фонду України і не може бути правовою підставою для перерахунку пенсії відповідно до правил ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також, наказом Украероруху від 13.07.2018 року № 412 затверджено Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху, а тому на думку відповідача, посилання на вказаний наказ, як на підставу для надання довідки про розмір грошового забезпечення, є безпідставним, у зв'язку з чим, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 24.01.2019 року представник Позивача підтримав адміністративний позов у повному обсязі та просив задовольнити його з підстав, викладених в тексті позовної заяви.

В судовому засіданні 24.01.2019 року представник Відповідача заперечував проти адміністративного позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав, викладених в тексті відзиву.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Наказом Міністра оборони від 19.10.1999 року № 600 позивача направлено в розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де він проходив військову службу та отримував відповідно до вимог законодавства грошове забезпечення військовослужбовця.

Наказом заступника Міністра оборони України від 27.10.2005 року № 45 позивач звільнений з посади заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України.

Наказом Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 21.11.2005 року № 92/к, підполковника ОСОБА_1, заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського РСП Украероруху, звільнено з військової служби у запас наказом заступника Міністра оборони України від 27.10.2005 року № 45 за п. 67 пп. "а" (за віком) з правом носіння військової форми одягу, 30.11.2005 року звільнено з посади та виключено із списків особового складу підприємства з 01.12.2005 року та направлено для зарахування на військовий облік до Київського РВК м. Одеси.

25.09.2018 року позивач звернувся із запитом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якому просив надати йому довідку про розмір грошового забезпечення для самостійного подання її до органів Пенсійного фонду України з метою перерахунку пенсії.

Позивач отримав відповідь від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 1-26.7-5538 від 15.11.2018, у якій зазначено, що наказ Украероруху відсутній у вільному доступі, є відомчим документом та не є підставою для видачі нових довідок та перерахунку пенсій.

Надаючи оцінку вищезазначеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року № 1281 "Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України" грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ"...".

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ" визначено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань, відрядженим до органів виконавчої влади та інших цивільних установ, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань.

При цьому грошове забезпечення виплачується, виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в органах та установах, до яких вони відряджені, окладів за військовими званнями та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12.07.2010 № 7408/0/14-10/039, керівник Державного підприємства Украерорух, згідно зі статтями 14 та 15 Закону України "Про оплату праці" та Положення про Об'єднану цивільно-військову системи організації повітряного руху України, затвердженого Постановою КМУ від 19 липня 1999 №1281, самостійно встановлює оклади за посадами штатних працівників.

Відповідно до п. 5 Постанови КМУ від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою.

Враховуючи наведене, та беручи до уваги, що Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів, в тому числі й керівнику Державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух", право визначати розміри посадових окладів, наказом Украероруху від 13.07.2018 № 412 встановлені посадові оклади за штатними посадами в підприємстві, які займають відряджені військовослужбовці, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки підвищує розмір грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на умовах та порядку, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Також суд зазначає, що Верховним судом України 13 липня 2016 року, 06 липня 2016 року, 05 липня 2016 року, 10 травня 2016 року (справи № 638/2700/14-а, 2-а/638/70/15, 461/2167/14-а, 522/19979/14-а відповідно) прийняті постанови, в яких суд усуваючи розбіжності застосування касаційним судом вищезазначених норм матеріального права, дійшов висновку, що пенсія військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, підлягає перерахунку відповідно до частини третьої статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у звязку зі зміною розміру грошового забезпечення на підставі наказу державного органу, якому Кабінет Міністрів України делегував своє право визначити розміри посадових окладів, тобто на підставі наказу Украероруху.

З 1 березня 2018 року набрала чинності постанова КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, в якій КМУ також делегував право керівнику державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати посадові оклади військовослужбовцям.

Відповідно до абз. 4, 6 пункту 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ №45 від 13.02.2008, військовослужбовцям, що відряджалися для виконання службових обов'язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у звязку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у пятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема стаття 63 передбачає, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Тобто, перерахунок пенсії за цим Законом провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"(далі - Порядок проведення перерахунку).

Цим нормативно-правовим актом визначено процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління ПФУ від 30 січня 2001 року № 3-1.

Відповідно до пункту 4 Порядку подання документів заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем проживання.

Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути заява позивача, як пенсіонера, та додані до неї документи.

Суд зазначає, що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не позбавляє позивача права на самостійне звернення до органів Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

При цьому право на перерахунок пенсії є об'єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, позивач, має право отримати довідку про розмір його грошового забезпечення у звязку з прийняттям Державним підприємством обслуговування повітряного руху України наказу № 412 від 13.07.2018 для самостійного подання її до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області для здійснення перерахунку.

Таким чином судом встановлено порушення прав позивача у звязку з ненаданням йому відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення для реалізації його законного права на звернення за перерахунком пенсії.

Суд вважає необґрунтованим посилання Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у відзиві на те, що ним направлено до Міністерства оборони України повідомлення про зміну складової грошового забезпечення (окладу) відповідної категорії військовослужбовців та запиту щодо підготовки та надання списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а також запиту до Пенсійого фонду України про надання списків відповідної категорії військовослужбовців, оскільки відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсіонер має право самостійно подати документи для проведення перерахунку пенсії.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Крім цього, в позовній заяві Позивач просив зобов'язати Державнt підприємствj обслуговування повітряного руху України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто положеннями вказаної норм закріплено право саме суду встановлювати контроль за виконанням судового рішення і вирішувати у яких випадках належить подавати відповідний звіт. Більше того, такі вимоги не є способом захисту порушеного права та не належать до позовних вимог, які може містити позовна заява у силу ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач в позовній заяві не навів жодного обґрунтування про необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, у зв'язку з чим, проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у вказаній адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08301, Київська область, м. Бориспіль, а/с 115, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України надати ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення у зв'язку з прийняттям наказу Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 13 липня 2018р. № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху» відповідно до додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби", затвердженого Постановою КМУ №45 від 13.02.2008 року.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08301, Київська область, м. Бориспіль, а/с 115, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.01.2019 року.

Суддя А.А. Радчук.

.