Справа № 200/12870/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 р. Справа№200/12870/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. за участю секретаря судового засідання Горічевої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТГЩК» (, 87123, Донецька область, Волноваський район, с. Гранітне, вул. Южна, 21)

до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрогської дивізії, 114)

про визнання протиправними та скасування рішень, вимоги, зобовязання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - ордер

від відповідача: ОСОБА_2 за дов.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТГЩК» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № НОМЕР_1 від 29 серпня 2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 25378 грн. 02 коп. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТГЩК» , визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № НОМЕР_2 від 21 вересня 2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 32444 грн. 14 коп. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТГЩК» , визнання протиправним та скасування вимогу Головного управління ДФС у Донецькій про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2187-25 від 4 вересня 2018 року в сумі 25377 грн. 75 коп., зобовязання відповідача вчинити певні дії щодо коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів по ТОВ «ТГЩК» по відповідному збору/податку (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 25 січня 2019 року).

22 листопада 2018 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/12870/18-а за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 14 грудня 2018 року суд задовольнив клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначив підготовче засідання на 14 січня 2019 року. Ухвалою від 14 січня 2019 року суд здійснив відкладення підготовчого засідання в адміністративній справі № 200/12870/18-а до 22 січня 2019 року, під час якого судом було оголошено перерву до 28 січня 2019 року. Під час судового засідання 28 січня 2019 року суд постановив усну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив судовий розгляд адміністративної справи у цей же день, про що сторони не заперечували шляхом надання відповідних заяв. 28 січня 2019 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач не погоджується із винесеними податковим органом рішеннями про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 29 серпня 2017 року № НОМЕР_1 в сумі 25378 грн. 02 коп., від 21 вересня 2018 року № НОМЕР_2 в сумі 32444 грн. 14 коп., вимоги від 4 серпня 2018 року № Ю-2187-25 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 25377 грн. 75 коп., посилаючись на дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що оскаржувані рішення та вимога прийняті податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства України та не підлягають скасуванню. Крім того, відповідач зазначив, що платники єдиного внеску, які перебувають на обліку у фіскальних органах, розташованих на території визначених переліком населених пунктів, де проводилася АТО або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, на період АТО, звільняються від своїх обовязків, зокрема щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, подання звітності тощо. Умовою для такого звільнення (відстрочення) є заява у довільній формі, яка подається до фіскального органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення АТО, та сертифікат Торгово-промислової палати України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТГЩК» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 38991682, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на податковому обліку у Волноваській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Судом встановлено, що 29 серпня 2017 року на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідачем було прийняте рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача сортовано штрафні санкції у розмірі 17525 грн. 38 коп. та нарахована пеня за період з 21 січня 2015 року по 18 серпня 2017 року у сумі 7852 грн. 64 коп.

21 вересня 2018 року на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідачем було прийняте рішення № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача сортовано штрафні санкції у розмірі 14660 грн. 44 коп. та нарахована пеня за період з 21 жовтня 2016 року по 18 вересня 2018 року у сумі 17783 грн. 70 коп.

Суд також встановив, що 4 вересня 2018 року податковим органом була винесена податкова вимога № Ю-2187-25, відповідно до якої станом на 3 серпня 2018 року за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені у сумі 25377 грн. 75 коп.

Судом встановлено, що позивачем до контролюючого органу надані звіти за травень 2014 року (термін сплати 20 червня 2014 року) 2953 грн. 79 коп., за червень 2014 року (термін сплати 21 липня 2014 року) 20350 грн. 19 коп., за липень 2014 року (термін сплати 20 серпня 2014 року) 3334 грн. 09 коп., за серпень 2014 року (термін сплати 22 вересня 2014 року) 3385 грн. 96 коп., за вересень 2014 року (термін сплати 20 жовтня 2014 року) 514 грн. 82 коп., за жовтень 2014 року (термін сплати 20 листопада 2014 року) 644 грн. 19 коп., за листопад 2014 року (термін сплати 20 грудня 2014 року) 5716 грн. 31 коп., за грудень 2014 року (термін сплати 20 січня 2015 року) 5634 грн. 66 коп., за січень 2015 року (термін сплати 20 лютого 2015 року) 5221 грн. 18 коп., за лютий 2015 року (термін сплати 20.03.2015) 5219,78,18 грн., за березень 2015 року (термін сплати 20 квітня 2015 року) 5278 грн. 81 коп., за липень 2015 року (термін сплати 20 серпня 2015 року) 4400 грн. 06 коп., за серпень 2015 року (термін сплати 21 вересня 2015 року) 4279 грн. 92 коп., за вересень 2015 року (термін сплати 20 жовтня 2015 року) 4491 грн. 47 коп., за листопад 2015 року (термін сплати 21 грудня 2015 року) 4403 грн. 49 коп., за грудень 2015 року (термін сплати 20 січня 2016 року) 4436 грн. 98 коп., за січень 2016 року (термін сплати 22 лютого 2015 року) 2164 грн. 62 коп., за лютий 2016 року (термін сплати 21 березня 2016 року) 3167 грн. 57 коп., за березень 2016 року (термін сплати 20 квітня 2016 року) 3138 грн. 49 коп., за квітень 2016 року (термін сплати 20 травня 2016 року) 3353 грн. 71 коп., за травень 2016 року (термін сплати 21 червня 2016 року) 3629 грн. 12 коп., за червень 2016 року (термін сплати 20 липня 2016 року) 4435 грн. 56 коп., за липень 2016 року (термін сплати 22 серпня 2016 року) 4513 грн. 83 коп., за вересень 2016 року (термін сплати 20 жовтня 2016 року) 3984 грн. 46 коп., за жовтень 2016 року (термін сплати 21 листопада 2016 року) 3996 грн. 46 коп., за листопад 2016 року (термін сплати 20 грудня 2016 року) 3697 грн. 75 коп., за грудень 2016 року (термін сплати 20 січня 2017 року) 3825 грн. 83 коп.; за січень 2017 року (термін сплати 20 лютого 2017 року) 5294 грн. 62 грн., за лютий 2017 року (термін сплати 20 березня 2017 року) 5323 грн. 76 коп., за березень 2017 року (термін сплати 20 квітня 2017 року) 6474 грн. 28 коп., за квітень 2017 року (термін сплати 22 травня 2017 року) 5670 грн. 35 коп., за травень 2017 року (термін сплати 20 червня 2017 року) 5432 грн. 01 коп., за червень 2017 року (термін сплати 20 липня 2017 року) 6293 грн. 90 коп., за липень 2017 року (термін сплати 21 серпня 2017 року) 4428 грн. 08 коп., за серпень 2017 року (термін сплати 20 вересня 2017 року) 4341 грн. 39 коп., за вересень 2017 року (термін сплати 20 жовтня 2017 року) 3854 грн. 48 коп., за жовтень 2017 року (термін сплати 20 листопада 2017 року) 4713 грн. 09 коп., за листопад 2017 року (термін сплати 20 грудня 2017 року) 3687 грн. 39 коп., за грудень 2017 року (термін сплати 22 січня 2018 року) 3692 грн. 32 коп., за січень 2018 року (термін сплати 20 лютого 2018 року) 3946 грн. 27 коп., за лютий 2018 року (термін сплати 20 березня 2018 року) 3614 грн. 85 коп., за березень 2018 року (термін сплати 20 квітня 2018 року) 3900 грн. 11 коп., за квітень 2018 року (термін сплати 21 травня 2018 року) 3614 грн. 85 коп., за травень 2018 року (термін сплати 20 червня 2018 року) 2789 грн. 25 коп., за червень 2018 року (термін сплати 20 липня 2018 року) 2791 грн. 99 коп., за липень 2018 року (термін сплати 20 серпня 2018 року) 2863 грн. 22 коп.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву, спірними питанням у справі є правомірність застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені в сфері сплати єдиного внеску.

Суд зазначає, що набрало законної сили рішення Верховного Суду від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18 (Пз/9901/22/18) за позовом Обласної комунальної установи «Луганський центр підтримки молодіжних ініціатив та соціальних досліджень» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про скасування рішення.

У своєму рішенні від 30 березня 2018 року Верховний Суд дійшов висновку, що в контексті цієї зразкової адміністративної справи ознаками типових є предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

На підставі досліджених матеріалів адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона відповідає ознакам типової справи, наявні обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права. Обставини, які виключають типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм відсутні. Отже, зазначена справа розглядається як типова.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: « 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Селище Гранітне Волноваського району входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

У межах спірних відносин накладення штрафу відбулося за період з червня 2014 року по грудень 2014 року та нарахована пеня за період з січня 2015 року по серпень 2017 року та з жовтня 2016 року по вересень 2018 року, тобто за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску є протиправним.

Водночас суд зазначає, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі. Суд також зазначає, що позивачем, відповідно до платіжних доручень, наявних в матеріалах справи, сплачувався єдиний внесок за спірний період.

Суд виходить з того, що пункт 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ є чинним на цей час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення або викладення в новій редакції тощо пункту 9-4 розділу VIII цього Закону не внесені, чим спростовуються доводи податкового органу щодо втрати чинності положень цього пункту.

Суд зазначає, що на момент винесення оскаржуваної вимоги, перелік територій, на яких здійснювалась антитерористична операція, був визначений. Крім того, суд зауважує, що не потребує додаткового засвідчення форс-мажорних обставин, по яким чітко визначено критерій та встановлено звільнення від сплати Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Як наслідок, у відповідності до приписів Закону України №1669 позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від обовязків платника єдиного внеску. З урахуванням викладеного суд не приймає посилання відповідача щодо відсутності у позивача сертифікатів Торгово-промислової палати.

Щодо позовної вимоги позивача про зобовязання відповідача вчинити певні дії щодо коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів по ТОВ «ТГЩК» по відповідному збору/податку суд зазначає, щодо відсутності правових підстав для задоволення вимоги позивача в цій частині, оскільки суд, своїм судовим рішенням не вправі зобовязувати субєктів владних повноважень на виконання будь-яких дій, що ще не настали. Суд також зазначає, що рішення суду поновлює порушені права особи, а не ті, які можливо будуть порушені в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірних рішень та вимоги в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до платіжних доручень від 12 жовтня 2018 року № 452 у сумі 1841 грн. та від 25 жовтня 2018 року № 462 у сумі 5523 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТГЩК» (, 87123, Донецька область, Волноваський район, с. Гранітне, вул. Южна, 21) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрогської дивізії, 114) про визнання протиправними та скасування рішень, вимоги, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 29 серпня 2017 року № НОМЕР_1, яким застосований штраф та нарахована пеня у загальній сумі 25378 грн. 02 коп., від 21 вересня 2018 року № НОМЕР_2, яким застосований штраф та нарахована пеня у загальній сумі 32444 грн. 14 коп., вимогу від 4 вересня 2018 року № Ю-2187-25 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 25377 грн. 75 коп.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТГЩК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 5602 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 січня 2019 року. Повне судове рішення складено 1 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.