Справа № 240/5087/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про забезпечення позову
01 лютого 2019 року м. Житомир справа № 240/5087/18
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
29.10.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у якому він просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області від 09.10.2018 №ЖИ136/ЖТ3000/96/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 111690,00 грн.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 12.12.2018 на 14:40.
04.12.2018 відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (а.с. 120-124).
12.12.2018 підготовче засідання відкладено на 23.01.2019 на 14:00 у зв'язку із задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи (а.с. 147).
У підготовчому засіданні 23.01.2019 ухвалою судді подовжено розгляд справи у підготовчому засіданні на 30 днів, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 23.01.2019 (а.с. 163-164).
23.01.2019 у підготовчому судовому засіданні позивачем та представником позивача заявлене клопотання про зупинення провадження у справі №240/5087/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №240/5954/18, та клопотання про виклик свідків.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 зупинено провадження у справі №240/5087/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №240/5954/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій протиправними.
30.01.2019 через відділ документального забезпечення Житомирського окружного адміністративного суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій він просить:
- поновити провадження у справі №240/5087/18 задля вирішення судом заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову;
- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 09.10.2018 №ЖИ136/ЖТ3000/96/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111690,00 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі №240/5087/18;
- до набрання законної сили рішенням суду у справі №240/5087/18 зупинити стягнення по виконавчому провадженню №57772149 за постановою Управління Держпраці у Житомирській області від 09.10.2018 №ЖИ136/ЖТ3000/96/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111690,00 грн;
- до набрання законної сили рішенням суду у справі №240/5087/18 зупинити дію постанови Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 10.01.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №57772149;
- після вирішення судом заяви про забезпечення позову, прошу зупинити провадження у справі №240/5087/18 до вирішення справи №240/5954/18 по суті.
В обґрунтування заяви зазначає, що 24.01.2019 позивачу стало відомо, що відповідач, не дочекавшись вирішення судом адміністративної справи №240/5087/18, направив оскаржувану постанову для примусового виконання до Корольовського ВДВС м.Житомира. Постановою державного виконавця від 10.01.2019 у виконавчому провадженні №57772149 накладено арешт на всі розрахункові рахунки позивача в банківських установах в межах 123859,00 грн, чим фактично зупинено його господарську діяльність.
Враховуючи істотність для позивача оспорюваної суми штрафу та виконавчого збору, невжиття термінових заходів щодо зупинення дії оскаржуваної постанови, зупинення примусового стягнення за нею та зупинення дії постанови про накладення арешту всіх банківських рахунків, призведе до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам як самого позивача так і його найманих працівників, що залишаться без заробітної плати та сплачених роботодавцем за них податків, так і його контрагентів з господарської діяльності. Крім того, зазначає, що невжиття таких заходів істотно ускладнить або взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених майнових прав, оскільки у нього, з огляду на специфіку його господарської діяльності (позивач орендує приміщення), відсутні вільні кошти в такому розмірі, а їх несплата призведе до припинення ним господарської діяльності.
Відповідно до частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову з наступних підстав.
Частиною 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.
Положеннями частини 1 статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою статті 151 КАС України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
На підставі зазначеного, суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.
Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому необхідно врахувати, що зупинення дії оскаржуваного рішення полягає у тому, що на час дії цього способу забезпечення позову положення цього акта не застосовуються до правовідносин.
Позивач в обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову вказує, що невжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову може призвести до настання для нього негативних наслідків, а саме припинення ним господарської діяльності, через відсутність коштів на оплату орендованих приміщень. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову призведе до заподіяння шкоди не тільки правам, свободам та інтересам самого позивача, а і його найманих працівників та його контрагентів з господарської діяльності, у зв'язку з чим, необхідним є вжити заходи щодо забезпечення адміністративного позову.
Суд погоджується із доводами позивача, що існує очевидна загроза небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, для відновлення яких останньому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Судом встановлено, що відповідач обізнаний про оскарження позивачем його постанови про накладення штрафу від 09.10.2018 №ЖИ136/ЖТ3000/96/АВ/П/ТД-ФС до суду.
Водночас, як видно з матеріалів справи, незважаючи на поданий позов про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 09.10.2018 №ЖИ136/ЖТ3000/96/АВ/П/ТД-ФС, відповідачем направлено оскаржувану постанову для примусового виконання до Корольовського ВДВС м. Житомира.
Так, постановою державного виконавця від 10.01.2019 накладено арешт на усі розрахункові рахунки позивача у банківських установах на суму 123859,00 грн.
Таким чином, наведене свідчить, що без вжиття заходів забезпечення позову позивачу для відновлення своїх прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
Здійснивши системний аналіз правових норм та наявних у матеріалах справи доказів суд погоджується із доводами позивача, викладеними у заяві про забезпечення позову та зазначає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки до вирішення судом спору по суті органом державної виконавчої служби будуть вживатись заходи та вчинятись дії щодо примусового виконання оскаржуваної постанови про накладення штрафу та враховуючи той факт, що заявником наведені обґрунтовані підстави того, що у разі невжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову для відновлення його прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову у частині зупинення дії постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 09.10.2018 №ЖИ136/ЖТ3000/96/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 111690,00 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі №240/5087/18.
Стосовно решти заявлених вимог, а саме: щодо зупинення стягнення по виконавчому провадженню №57772149 за постановою Управління Держпраці у Житомирській області від 09.10.2018 №ЖИ136/ЖТ3000/96/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111690,00 грн та зупинення дії постанови Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 10.01.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №57772149, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Суд, дійшов висновку про те, що спосіб у який позивач просить забезпечити позов, а саме у вигляді зупинення стягнення по виконавчому провадженню, не передбачений частиною 1 статті 151 КАС України і суд не наділений повноваженнями на зупинення виконавчого провадження чи стягнення по виконавчому провадженню.
Повноваженнями на зупинення вчинення виконавчих дій наділений лише виконавець, що визначено статтею 34 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".
Оскільки, позивач просить забезпечити позов не у спосіб передбачений положеннями КАС України та забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб суперечить статті 34 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", то суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у вказаній частині.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Позивачем в обґрунтування заявленого клопотання надано копію постанови Корольовського ВДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 10.01.2019 ВП №57772149 про арешт коштів боржника.
Суд вважає, що дана постанова не є предметом оскарження у цій адміністративній справі.
Відтак, підстави для забезпечення позову у цій частині також відсутні.
Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову подана позивачем у строк та у порядку встановленому ст.153 КАС України та оформлена з дотриманням вимог ст.152 КАС України.
Враховуючи вищевикладене, заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.
Щодо клопотань позивача про поновлення провадження та зупинення провадження у справі після розгляду заяви про забезпечення позову, викладених у заяві, то суд звертає увагу позивача на те, що надходження заяви про забезпечення позову не є підставою для поновлення провадження чи зупинення провадження у справі, що регламентовані положеннями статтей 236-237 КАС України.
Крім того, обставини до яких було зупинено провадження у справі №240/5087/18 станом на 01.02.2019 не відпали.
Також, положення КАС України наразі не пов'язують питання розгляду заяви про забезпечення позову із стадією розгляду справи, а навпаки дозволяють звертатись з вказаними заявами окремо, як до подання позовної заяви так і на будь якій стадії розгляду справи.
Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.
Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 09.10.2018 №ЖИ136/ЖТ3000/96/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 111690,00 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі №240/5087/18.
Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Повний текст ухвали виготовлено: 1 лютого 2019 року.

Суддя Єфіменко Ольга Володимирівна