Справа № 813/3170/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

31 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/573/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі № 813/3170/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення пені, нарахованої на суму бютжетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду відмовлено, апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі № 813/3170/17 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків - повторного заявлення обгрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску та представлення підтверджуючих документів такого.

Копію ухвали апеляційного суду від 16 січня 2019 року скеровано скаржнику на поштову та електронну адреси 16 січня 2019 року.

На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, фіскальним органом скеровано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначає, що копію ухвали апеляційного суду отримано ним 18 січня 2019 року за вх.№ 852/9.

В обгрунтування поданої заяви скаржник зазначає фактично всі ті причини пропуску строку на апеляційне оскаржуння рішення суду від 22 січня 2018 року, які були досліджені в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року. Окрім того зазначає, що протягом 2018 року, відповідно до листів Управління державної казначейської служби України у Печерському районі з ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється безспірне списання коштів та зупинено операції з бюджетними коштами за всіма рахунками, кодами програмної класифікації та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України (копії листів додаються). У зв'язку з внесеними змінами у грудні 2018 року до кошторисних призначень КЕКВ 2800 "Інші видатки" збільшено суми на сплату судового збору, внаслідок чого арешти були зняті та відповідно кошти на сплату судового збору були перераховані 10 грудня 2018 року

Відповідно до положень частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статті 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Аналізуючи повторно подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, заявлені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати поважними, з таких підстав.

Як було встановлено в ухвалі апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року в розглядуваному випадку основною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції апелянт вказує відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору.

Разом з тим, така причина не може бути прийнята до уваги, оскільки відсутність фінансування органу державної влади не може визнаватися судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду.

Так, в частині необґрунтованої заяви апеляційний суд наголошує, апелянтом не подано будь-яких доказів несвоєчасного поступлення необхідних асигнувань з бюджету на його казначейський рахунок для сплати судового збору, а також не вказано часу цих надходжень, натомість долучено листи Управління державної казначейської служби України у Печерському районі від 22.08.2018 № 05-17/3145, 18.10.2018 № 065/3992, 07.11.2018 № 05-17/4410 про зупинення операцій з бюджетними коштами та листи-звернення до Державної фіскальної служби України про виділення коштів на додаткове фінансування на сплату судового збору № 614/8/28-10-10 від 31.01.2018, № 1100/8/28-10-10 від 22.02.2018, № 1697/8/28-10-10 від 26.03.2018, що свідчить про поверхневий і загальний характер поданої апелянтом заяви.

Щодо самої причини пропуску строку апеляційний суд наголошує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п'ятої цієї статті).

Наведеною правовою нормою Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги.

Для цього відповідач ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб'єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби не був позбавлений можливості протягом усього 2018 бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому, мав право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору, оскільки оскаржує рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року.

Окрім того, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов'язки.

Таким чином, держава в особі органів влади (органів фіскальної служби зокрема), що діють як суб'єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов'язків.

Відсутність бюджетного фінансування не надає субєкту владних повноважень права у будь-який необмежений час після спливу строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Додатково апеляційний суд враховує рішення Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України», де наголошено на тому, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принцип остаточності рішення суду.

В аспекті цього рішення Європейського Суду з прав людини розглядувана справа стосується не екстраординарного перегляду обовязкового до виконання рішення суду, а відновлення провадження через значний проміжок часу у звязку із поновленням строку на ординарне апеляційне оскарження.

За висновками вказаного рішення Європейського Суду з прав людини якщо строки на ординарне апеляційне оскарження поновлені зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності, так і перегляд в порядку нагляду.

З урахуванням наведеного, враховуючи обмеженість дискреційних повноважень апеляційного суду щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, яка полягає в необхідності наведення вагомих підстав для такого поновлення, оцінюючи в сукупності всі вищеперераховані обставини, заява ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби не підлягає до задоволення; наведена підстава (відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору) для поновлення строку на оскарження не виправдовує втручання у принцип остаточності рішення суду.

При цьому, суд враховує також і наявність постанови Верховного Суду від 31 липня 2018 року, якою касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області залишено без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року у розглядуваній справі № 813/3170/17 залишено без змін.

З огляду на вищевикладене, у відкритті апеляційного провадження належить відмовити у звязку з невиконанням вимог ухвали суду від 16 січня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху та ненаданням обгрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі № 813/3170/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення пені, нарахованої на суму бютжетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3