Справа № 804/4280/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 січня 2019 року

м. Дніпро

справа № 804/4280/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі № 804/4280/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ельба"

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ельба" задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 10.08.2018 року скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2018 року апеляційну скаргу скаржника залишено без руху та надано йому строк упродовж 10 днів з дня отримання ухвали для надання доказів сплати судового збору в сумі 5286,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 року відмовлено скаржнику у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги та повернуто апеляційну скаргу скаржнику.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року виправлено описку в даті рішення суду першої інстанції, а саме вказано "12 липня 2018 року" замість "11 липня 2018 року".

28.11.2018 року скаржник вдруге оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 року апеляційну скаргу скаржника залишено без руху і надано строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- вказати інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 р.;

- вказати дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

- уточнити дату оскарженого рішення.

10.01.2019 р. до апеляційного суду повернулося поштове повідомлення про отримання скаржником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 02 січня 2019 року.

22.01.2019 року до суду надійшло клопотання скаржника про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтування клопотання скаржник посилається не те, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області, не погодившись з рішеннями першої та апеляційної інстанцій, вперше звернулось в межах процесуального строку - 10.08.2018 року на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року з апеляційною скаргою, ухвалою суду апеляційної інстанції від 29.08.2018 року касаційна скарга ГУ ДФС у Дніпропетровській області залишена без руху для сплати судового збору.

В межах строку наданого судом апеляційної інстанції - 07.09.2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області подало клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. Однак, ухвалою від 11.09.2018 року судом апеляційної інстанції було відмовлено в клопотанні, скарга була повернута у зв’язку з несплатою судового збору.

Після надходження коштів та сплати судового збору у сумі 5286,00 грн. ГУ ДФС у Дніпропетровській області було змушено повторно звернутись з апеляційною скаргою до Третього апеляційного адміністративного суду.

Зазначає, що процесуальний строк пропущено з обставин, які не залежать від волі відповідача, а саме у зв'язку з неможливістю сплати судового збору у визначені судом строки та необхідністю усунення обставин, які стали підставою для повернення раніше поданої апеляційної скарги. Апеляційна скарга у справі подається до спливу одного року на апеляційне оскарження. Рішення суду першої інстанції від 11.07.2018 отримано ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано 26.07.2018.

Розглянувши зазначене клопотання, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржене рішення постановлено у спрощеному провадженні без виклику сторін 12.07.2018 року. Копію рішення скаржник отримав 26.07.2018 року.

Апеляційну скаргу подано скаржником до суду першої інстанції 28.11.2018 року, тобто після спливу строку, встановленого ч. 1 та ч. 2 ст. 295 КАС України.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов’язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов’язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.

Слід зазначити, що у постанові від 15 травня 2018 року у справі №804/2979/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов’язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов’язків, встановлених нею ж".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 року набрала законної сили та в касаційному порядку не скасована.

Отже, поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржник суду не навів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приймаючи до уваги, що скаржник у наданий строк не навів поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі № 804/4280/18 за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року.

Керуючись статтею 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі № 804/4280/18 за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги в порядку та строк, що визначені статтями 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко