Справа № 826/3485/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3485/18 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії за віком ОСОБА_3, проведеного 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, внаслідок чого розмір пенсії за віком зменшився з 13253,50 грн. до 9819,48 грн.;

- зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_3, без обмеження її максимального розміру із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% та виплачувати пенсію за віком в розмірі 13 340,79 грн., а також пенсію за особливі заслуги перед Україною в розмірі 25% від прожиткового мінімуму визначеного для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.01.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі відповідач вказує, що проведений перерахунок пенсії не призвів до зменшення розміру пенсії до виплати.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з протоколу № 4387 від 10.04.2017 відповідачем призначено пенсію позивачу із застосуванням коефіцієнту стажу 1,35 %.

Проте, як вбачається з розпорядження №867773 від 23.01.2018 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого було осучаснено пенсію та призначено пенсію позивачу із застосуванням коефіцієнту стажу 1 %.

25 січня 2018 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві щодо здійснення йому перерахунку пенсії за віком без обмеження максимального розміру.

Центральне об'єднане управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві листом № 387/Р-228 від 07.02.2018 повідомило позивача про те, що з 01.10.2017 проведено автоматичні перерахунки пенсій із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки, на рівні 3764,40 грн із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, підстав для проведення перерахунку із застосуванням оцінки одного року страхового стажу 1,35 % відсутні.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії за віком протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повного задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію наступним.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими законами України.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп x Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу.

Для обчислення розміру пенсії позивача до 01.10.2017 відповідно до статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховано коефіцієнт страхового стажу, який визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

Як слідує з матеріалів справи, з урахуванням наведених норм при призначенні пенсії позивачу для обчислення розміру його пенсії враховано коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-V111, який в цій частині набрав чинності з 01.10.2017, до частини першої статті 25 Закону №1058-IV були внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

З урахуванням внесених Законом №2148-VIII змін до ст.25 Закону №1058-IV з 01.01.2017 року коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч.3 ст.24 цього Закону, - 0,85.

Також Законом №2148-VІІІ Прикінцеві положення Закону №1058 доповнено пунктом 4-3, яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Таким чином, оскільки пенсія позивачу була призначена у 2017 році, відповідач правомірно здійснив її перерахунок з 1 жовтня 2017 року відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Як встановлено судом, відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.01.2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.

Необхідно зазначити, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням більшого показника середньої заробітної плати як при попередньому перерахунку.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, тому перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним, відтак, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Станом на 30.09.2017, згідно матеріалів справи, загальний розмір призначеної пенсії складав 13340,79 грн., що не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_3 отримував пенсію в розмірі 10 740 грн.

Так, згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2013 №1058-IV (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Відповідач стверджує, що розмір пенсії позивача до виплати з 01.10.2017 року не змінився та становить 10740 грн, та звертає увагу, що в результаті перерахунку відбувся перерозподіл складових пенсійної виплати, а саме: збільшення середньої заробітної плати в Україні, при цьому зменшення індивідуального коефіцієнту страхового стажу.

Однак, колегія суддів з такими доводами не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно, загальне правило ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має застосовуватися з врахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», оскільки встановлений у вказаній статті розмір 10 740 грн. діє тимчасово, до 31.12.2017 і не поширюється на 2018 рік.

Згідно ч. 2 р. ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.17 р. №2148-VIII (набув чинності з 11.10.17 р.) у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно матеріалів справи, після перерахунку пенсія позивача становить 11594,36 грн., тобто, менше, ніж призначено та виплачено до набуття чинності Законом №2148-VIII (13340,79 грн.)

Відповідно, спір полягає в тому, як тлумачити ч. 2 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №2148-VIII, а саме - що є раніше встановленим розміром - нарахована чи виплачена пенсія, оскільки їх розмір різниться в даному випадку.

Відтак, до 30.09.2017 розмір пенсії позивача визначено (нараховано) - 13340,79 грн., до сплати - 10 740 грн. (з врахуванням передбаченого ч. 3 ст. 27 Закону №1058-IV обмеження).

Тобто, позивачу нараховано пенсію у розмірі 13340,79 грн., а виплачено до кінця 2017 року - 10 740 грн. з врахуванням прямої норми ч. 3 ст. 27 Закону №1058-IV.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що, з огляду на зміст ч. 3 ст. 27 Закону №1058-IV, обмеження стосується саме виплаченої пенсії, при чому, цей мінімум змінюється залежно від зміни прожиткового мінімуму.

Закон від 03.10.2017 №2148-VIII набув чинності з 11.10.2017 для всіх, в тому числі, і пенсіонерів, яким було нараховано пенсію у більшому, ніж 10 740 грн. розмірі, і наведене відповідачем тлумачення законодавства означало би, що для всіх пенсіонерів перерахунок пенсій мав відбуватися з урахуванням максимального розміру попередньо призначеної пенсії - 10 740 грн., оскільки вони всі отримували пенсію саме з таким обмеженням, тоді як загальне положення ч. 3 ст. 27 Закону №1058-IV мало б стосуватися лише пенсіонерів, яким пенсію призначено після 11.10.2017.

У випадку, якби законодавець, запроваджуючи пенсійну реформу Законом від 03.10.2017 №2148-VIII, мав на увазі таке загальне обмеження максимального розміру раніше встановленої пенсії для порівняння її розміру з перерахованою пенсією особи, він мав би про це прямо зазначити у вказаному Законі.

Оскільки законодавцем в ухвалених законах будь-які норми подібного змісту відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що загальне положення ч. 3 ст. 27 Закону №1058-IV має застосовуватися саме щодо нарахованої, а не фактично виплаченої пенсії особи, призначеної до 11.10.2017, і стосується всіх пенсіонерів незалежно від того, коли їм призначено пенсію - до, чи після жовтня 2017 року.

Отже, зважаючи на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що внаслідок перерахунку, проведеного відповідачем, розмір пенсії позивача зменшився, а тому пенсія такому має виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відтак, колегія суддів зазначає, що розмір пенсії позивача з 01.01.2018 повинен залишатись у раніше встановленому розмірі, який (з урахуванням підвищення прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018) складає 13340,79 грн.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині спростовують висновки суду першої інстанції, а вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року скасувати, та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсію у раніше призначеному розмірі - 13 340,79 грн. з 01.01.2018 року.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульваро-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма