Справа № 815/2601/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2601/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.
при секретарі -Поповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправною та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року фізична особа - підприємець ОСОБА_5 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (надалі - відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №2 від 03.01.2018 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083,00 грн..

Обґрунтування позовних вимог полягає у тому, що оскаржуване рішення прийнято без наявності для цього підстав, оскільки позивачем не порушувалось законодавство про рекламу, а також з порушенням порядку визначеної законодавством процедури притягнення позивача до такої відповідальності, що мало наслідком недотримання прав позивача у такій процедурі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 року позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

14.03.2017 року спеціалістом КП «Одесреклама» Міховим Г.Г. було складено Акт фіксації недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси №003136 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.29). Згідно цього акту спеціалістом було зафіксовано:

1) Вивіску з технічним паспортом 2,5х0,6х1ст.;

2) Рекламні засоби без дозволу: а)мимохід до 1 кв.м; б) рекламний засіб на споруді 0,8х1х1ст. = 2од..

Також було здійснено фотофіксацію за місцем складання акту фіксації. Ксерокопії фотофіксації надані до матеріалів справи (а.с.30).

20.03.2017 року Управлінням реклами Одеської міської ради було складено Припис щодо усунення порушень вимог Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою КМУ від 29.12.2003 року №2067, Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, прийнятих рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року №434, Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI. Згідно цього припису вказано, що позивачем порушено ст.16 Закону України «Про рекламу», п. 3 Типових правил, п.6.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі (а.с.31). Як наслідок, від позивача вимагалось здійснити демонтаж конструкції протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання даного припису.

Надалі вищезазначені документи разом з поясненнями було передано Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області листом від 31.08.2017 року №01-37/521 (а.с.28). Згідно відмітки про прийняття цього листа до канцелярії відповідача, ГУ Держпродспоживслужби отримало лист 05.09.2018 року.

18.09.2018 року за результатом розгляду отриманих письмових доказів посадовою особою відповідача Вронською-Проць М.В. було складено протокол №80 про порушення законодавства про рекламу.

Згідно цього протоколу було виявлено ознаки порушення ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» щодо порядку розміщення зовнішньої реклами, а саме: розміщення зовнішньої реклами без відповідних дозволів виконавчого органу Одеської міської ради на рекламних засобах на споруді розмірами 0,8 м. х 1,0 м. х 1 ст. у кількості 2 одиниці; тимчасового наземного рекламного засобу до 1 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).

18.09.2018 року на підставі зазначеного протоколу відповідачем було розпочато розгляд справи про порушення ФОП ОСОБА_5 вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», призначено засідання у справі про порушення ФОП ОСОБА_5 законодавства про рекламу на 03.10.2017 року об 11 год. 00 хв., що оформлено відповідним Рішенням №80 від 18.09.2018 року про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (а.с.33).

З метою сповіщення позивача про дату, час та місце проведення слухання по справі про порушення законодавства про рекламу відповідачем було направлено повідомлення від 02.10.2017 року №6956/06 на юридичну адресу позивача (а.с.34).

До суду представником відповідача надано розписку про отримання вищезазначеного повідомлення 19.10.2017 року позивачем (а.с.35), а також повідомлення про відправлення цього повідомлення 04.10.2017 року, яке повернулось відповідачу з відміткою органу зв'язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.36).

17.10.2017 року згідно службової записки в.о. начальника управління Цвик Р.Д. до начальника Держпродспоживлужби в Одеській області Кустурова В.Б. із відповідною резолюцією строк розгляду справи було продовжено до трьох місяців (а.с.37).

До матеріалів справи представником відповідача надано розписку від 16.11.2017 року про повідомлення позивача про розгляд справи на 21.11.2017 року о 09 год. 00 хв. (а.с.38).

21.11.2017 року згідно Протоколу №80/1 на засіданні по справі про порушення законодавства про рекламу були присутні в.о. начальника управління захисту споживачів Цвик Р.Д., головний спеціаліст відділу контролю за рекламою та дотримання антитютюнового законодавства Чугуникова М.В. та представник ФОП ОСОБА_5 - ОСОБА_11 за довіреністю. За результатами засідання було встановлено факт порушення позивачем ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» щодо порядку розміщення зовнішньої реклами без відповідного дозволу виконавчого органу Одеської міської ради за адресою: АДРЕСА_1, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.27 Закону України «Про рекламу» у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами. У зв'язку з ненаданням ФОП ОСОБА_5 документів щодо вартості реклами, яка розповсюджується з порушенням вимог законодавства щодо її розміщення, зазначено про доцільність застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій згідно з ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» відповідно до розрахунку (а.с.39-40).

03.01.2018 року рішенням №2 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу відповідачем накладено на ФОП ОСОБА_5 штраф у розмірі 5083,00 грн. (п'ять тисяч вісімдесят три гривні) (а.с.41-42).

Згідно супровідного листа №491/05/26 дане рішення було направлено на адресу позивача 19.01.2018 року (а.с.43).

Згідно витягу з електронної бази відстеження поштових відправлень позивач дане рішення отримав 02.02.2018 року (а.с.13). Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що по-перше - надані відповідачем докази не підтверджують факту розміщення позивачем реклами; по-друге - згідно п.46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою КМУ від 29.12.2003 року №2067 у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк, і саме неусунення вимог припису слугує підставою для звернення до територіальних органів Держпродспоживлужби для подальшого з'ясування обставин щодо наявності чи відсутності у діях розповсюджувача реклами ознак порушення законодавства про зовнішню рекламу. Оскільки такого Припису позивачу не направлялось, то останній був позбавлений можливості їх усунути у зазначений у приписі строк. Крім того, такі споруди були самостійно демонтовані позивачем, проте це ніяк не вплинуло на винесення оскаржуваного рішення.

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції, вказуючи на те, що факт розміщення позивачем реклами на виносних рекламних конструкціях підтверджується Актом фіксації від 14.03.2017 року №003136 разом із фото-фіксацією, а склад правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності є саме порушення порядку розміщення реклами зовнішньої реклами, а не невиконання припису про усунення цього порушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст.1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, із аналізу вищезазначеної норми судом вбачається, що поняття «зовнішня реклама» містить як технічні ознаки стосовно розташування об'єкту, так і змістові ознаки, які переслідують мету сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. На підтвердження факту розміщення позивачем реклами, відповідач посилається на Акт фіксації від 14.03.2017 року №003136 (а.с.29) та фото фіксацію тих конструкцій, які перелічені в акті фіксації (а.с.30).

В самому Акт фіксації від 14.03.2017 року №003136 не зазначений зміст того, що містять вказані в цьому акті конструкції.

Надана відповідачем фото-фіксація представляє собою лист формату А4, на якому міститься чотири ксерокопії фотознімків неналежної якості. Лише на одній з чотирьох ксерокопій фотознімків можливо розібрати текст, який написаний на одній з виносних конструкцій, а саме: « 14 Марта. Хорошего дня и веселого настроения» (мовою оригіналу).

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому суд повинен дотримуватися позиції, яка наведена Європейським судом з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Оцінивши надані відповідачем докази факту вчинення позивачем порушення вимог Закону України «Про рекламу», колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду належних доказів розміщення позивачем реклами на тих виносних конструкціях, які перелічені в Акт фіксації від 14.03.2017 року №003136.

Не може вважатися таким належним доказом надана відповідачем суду ксерокопії фотознімків до Акту фіксації від 14.03.2017 року №003136, оскільки якість цих ксерокопій не дає можливості суду достовірно встановити зміст того, що відображено на вказаних виносних конструкціях, а той надпис, який є розбірливим, за своїм змістом рекламою не є, оскільки не містить інформацію про будь-яку особу чи товар.

Будь-яких інших доказів факту розміщення позивачем реклами відповідач суду не надав.

За таких обставин рішення відповідача №2 від 03.01.2018 року про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083,00 грн. є непідтверджене відповідачем належними доказами, а тому не може вважатися правомірним.

Відтак рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №2 від 03.01.2018 року по суті є правильним і підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 28 січня 2019 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Вербицька Н. В. Джабурія О.В.