Справа № 461/586/17
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/586/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Іваника Р.В.,

представника позивача Смолинця Я.І.

представника відповідача Папроцького І.М.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Снопківське» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи ДАБК про визнання незаконними та скасування постанов, акту та припису,

встановив:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Снопківське» звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.11.2016 року провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи ДАБК у м. Львові ОСОБА_3. Також, просить визнати протиправими та скасувати постанови про притягення до адміністративої відповідальності №0006-вих-81/5 від 05.01.2017 року та №0006-вих-82/6 від 05.01.2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що постановою про притягнення до адміністративої відповідальності №0006-вих-81/5 від 05.01.2017 року ОСББ «Снопківське» визнано винним у порушенні абз.1 п.1 ч.6 cт.2 ЗУ «Про відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 28 800,00 гривень. Постановою про притягення до адміністративої відповідальності №0006-вих-82/6 від 05.01.2017 року ОСББ «Снопківське» визнано винним у порушенні абз.3 п.1 ч.6 cт.2 ЗУ «Про відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 16 000,00 гривень. Оскаржувані постанови було винесено на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.11.2016 року провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи ДАБК у м. Львові ОСОБА_3. Позивач вважає, що вказані постанови про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, винесені відповідачем з грубим порушенням вимог чинного законодавства, за відсутності повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, а відтак, на думку позивача, підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з мотивів, наведених у ньому. Просив позов задоволити.

Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові у судовому засіданні позов заперечив, з підстав, наведених у відзиві на позов. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач провідний спеціаліст відділу інспекційної роботи ДАБК у м. Львові ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив позов, з підстав необгрунтованості. Вказав, що оскаржувані постанови та акт перевірки винесені ним, на підставі повного з'ясування обставин справи та з дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено наступне.

На підставі направлення №708-ПП від 28.11.2016 року /а.с.133/ для проведення позапланової перевірки виконання вимог попередніх приписів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, 21.12.2016 року провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи ДАБК у м. Львові ОСОБА_3 було проведено позапланову перевірку щодо дотримання ОСББ «Снопківське» вимог попередніх приписів про усунення порушень та зупиненя виконання будівельних робіт, про що складено відповідний акт.

Так, метою перевірки було встановлення виконання ОССБ «Снопківське» вимог приписів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 05.12.2016 року №б/н щодо зупинення виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва «ОССБ «Снопківське».

Припис на час проведення такої перевірки був чинним та не скасований.

Згідно даного акту встановлено, що ОСББ «Снопківське» вимог попередніх приписів про усунення порушень та зупиненя виконання будівельних робіт не виконало, чим порушило абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року №553, не представило необхідної докуиентації, не допущено посадових осіб Інспекції до перевірки об'єкта. Під час візульного огляду встановлено, будівельні роботи виконуються. Представник ОСББ «Снопківське» від отримання примірника акта відмовився /а.с.14/.

За результатами проведеної перевірки та складеного акта, начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Цабаком В.Я. було винесено постанову про притягення до адміністративної відповідальності №0006-вих-81/5 від 05.01.2017 року, якою ОСББ «Снопківське» визнано винним у порушенні абз.1 п.1 ч.6 cт.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 28 800,00 гривень. Копію постанови ОСББ «Снопківське» направлено поштою /а.с.15-17/.

Постановою начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Цабака В.Япро притягення до адміністративої відповідальності №0006-вих-82/6 від 05.01.2017 року ОСББ «Снопківське» визнано винним у порушенні абз.3 п.1 ч.6 cт.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 16 000,00 гривень. Копію постанови ОСББ «Снопківське» направлено поштою /а.с.18-20/.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно п.5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (далі - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.1-3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.9 Порядку, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Відповідно до п.3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

Згідно п.10, 17, 19 вказаного Порядку, уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування. Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби на підставі пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Суд встановив, що представник позивача був належним чином оповіщений про час проведення позапланової перевірки, що підтвердив в судовому засіданні сам представник, однак під час проведення такої перевірки був відсутній. При цьому в акті, як стверджує представник відповідача, помилково вказано, що такий від підпису відмовився. Водночас, сам по собі факт такої помилки не впливає на законність та обґрунтованість складеного акту та не свідчить про його недійсність або зазначення у ньому недостовірних відомостей щодо суті порушення.

За вказаних обставин, зважаючи на відсутність законодавчо закріпленого порядку повідомлення позивача про проведення позапланового заходу, як і відсутність обов'язку відповідача повідомляти про проведення такого заходу, неявка сторони позивача на проведення перевірки, направлення відповідачем за адресою місцезнаходження позивача копії складеного акту, повідомлення про проведення перевірки є достатніми для створення передумов для реалізації позивачем свого права бути присутнім під час проведення перевірки. Відсутність факту реалізації суб'єктом містобудування зазначеного права, як і ненадання відповідачем доказів завчасного отримання позивачем повідомлення про проведення позапланового заходу, не свідчить про порушення Управлінням вимог Порядку. Більше того, в ході розгляду справи встановлено, що у позивача було достатньо часу для подачі пояснень чи заперечень стосовно обставин зазначених в акті, тобто з моменту проведення перевірки до моменту винесення постанов.

При цьому, суд відзначає, що недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти перевірки відповідності умовам містобудуванням, чи не прибуття протягом строку проведення перевірки на об'єкт перевірки для надання доступу посадовим особам посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, унеможливило проведення посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю позапланової перевірки.

Представник позивача вказує на те, що ОСББ «Снопківське» не здійснювало будівництва і будівельних робіт, оскільки власниками окремих приміщень є інші фізичні та юридичні особи, а баланс ОСББ нульовий, тобто будівля на балансі ОСББ не перебуває.

Суд критично оцінює такі доводи представника позивача, адже такі не відповідають приписам чинного законодавства України в сфері містобудування та містобудівної діяльності та фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до п.6, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов'язків співвласників, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Згідно ч.1-2, 5 ст.5 цього Закону, спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Замовник будівництва або попередній власник будинку зобов'язаний передати один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об'єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, примірник технічної документації на будинок передається управителю, якщо його обрано відповідно до закону.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно ч.4 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Відповідно до абз.5-6, 8, 10 ч.1 ст.16 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту об'єднання: виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності.

Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об'єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю (абз.2-3 ч.1 ст.17 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до абз.2, 5-6 ч.1 ст.18 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов'язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками.

Як визначено в абз.2 ч.1 ст.22 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення.

Судом встановлено, що ОСББ «Снопківське» утворене 19.04.2016 року, а будинок отримало на баланс як об'єкт незавершеного будівництва. Як стверджує позивач, з часу утворення жодних будівельних робіт ОСББ не проводило /а.с.126/. З матеріалів фотофіксації перевірок /а.с.127-132/ видно, що 10.11.2016 року на фасаді об'єкта виконувались будівельні роботи, розміщене риштування; 29.11.2016 року - риштування відсутнє, фасад зі сторони вулиці пофарбовано, на даху будівлі проводяться роботи; 20.12.2016 року - проводяться роботи на прибудинковій території /а.с.126/.

Аналіз вищенаведених норм та доказів свідчить, що ОСББ «Снопківське» може здійснювати самостійно будівельні роботи та виступати замовником будівельних робіт. Крім цього, ОСББ повинне вживати заходів щодо дотримання вимог законодавства при утриманні, експлуатації, ремонті чи реконструкції багатоквартирного будинку, вживати заходів щодо припинення таких порушень.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про основи містобудування», містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно із ст.5 цього ж Закону, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема, розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів.

Статтею 10 ЗУ «Про архітектурну діяльність», передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Частиною 5 ст. 26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1)отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Пунктом 8 ч.1 ст.1 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до ч.1-2, 4 ст. 26 вищезгаданого Закону, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I-III категорії складності.

За положеннями ч.1-2 ст.36 згаданого Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Як зазначено в.п.9-10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, на об'єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією згідно з будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, а також змонтоване і випробуване обладнання. У випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

Водночас, матеріалами справи встановлена відсутність у позивача чинного дозволу, (документа), який дає право виконувати будівельні роботи. Зважаючи на це, відсутність станом на дату прийняття оскаржуваної постанови у позивача дозволу на виконання будівельних робіт, наявність чинного припису про зупинення виконання будівельних робіт, свідчить про порушення позивачем норм законодавства у сфері містобудування, зокрема припису про зупинення виконання будівельних робіт, на підставі якого було складено акт про таке порушення та постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, ч.4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСББ «Снопківське» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи ДАБК у м. Львові про визнання незаконними та скасування акту перевірки.

Вказаним рішення встановлено, що Департаментом містобудування Львівської міської ради не видавалися містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки або будівельний паспорт. Наказом від 29.12.2014 року Департаменту ДАБІ у Львівській області скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 21.06.2013 року на об'єкт будівництва «Реконструкція з добудовою індивідуального житлового будинку на вул. Снопківська, 18 у м. Львові».

Актом перевірки №10/03-Г від 27.03.2015 року /а.с.43-44/ встановлено, що ОСОБА_6 як власником земельної ділянки, проводяться будівельні роботи із нового будівництва будівлі прямокутної форми без права на виконання будівельних робіт. 27.03.2015 року було видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким зобов'язано ОСОБА_6 привести ділянку на АДРЕСА_1 в м. Львові до попереднього стану шляхом знесення самовільно збудованої будівлі /а.с.49-50/.

У порушення вимог п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, згідно яких суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, припису Департаменту ДАБІ у Львівській області про знесення об'єкта виконано не було.

Вказаний об'єкт здано в експлуатацію, як 23-квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1-а та визнано за ОСОБА_7 Вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2016 року /а.с.125/ ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, за те, що остання здійснила самовільне будівництво багатоквартирного житлового будинку на самовільно зайнятій земельній ділянці по АДРЕСА_1. Крім цього, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.11.2016 року накладено арешт, яким заборонено ТзОВ «Альфатеррабуд» будь-яким чином використовувати об'єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 /а.с.123-124/.

Таким чином, суд вважає доведеним, що на обєкті по АДРЕСА_1 не дотримано вищезазначеного порядку та розпочато будівельні роботи без отримання відповідного дозволу, при цьому не виконано вимоги припису органу державного архітектурно-будівельного контролю про знесення об'єкта будівництва.

За встановлених обставин, твердження позивача про незаконність винесених відносно нього постанов не відповідають реальним обставинам справи.

У відповідності зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги або заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З вищевикладеного вбачається, що посадові особи Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Львові діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем були дотримані вимоги законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачами, які заперечували проти позову, доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, надано докази правомірності прийнятого ними рішення, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.241-246 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 31 січня 2019 року.